Проводиться прийом статей у 2 випуск 2025 року. DOI: 10.37332/2309-1533 Науковий журнал “Інноваційна економіка” започатковано у 2006 році (Реєстраційне посвідчення, Серія КВ № 11715-586Р від 08.08.2006 р.); перереєстрований (Реєстраційне посвідчення Серія КВ № 25074-15014ПР від 10.12.2021 р.). Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 13.07.2015 № 747 журнал внесено до Переліку наукових фахових видань України у галузі економічних наук, у яких можуть публікуватися результати дисертаційних робіт на здобуття наукових ступенів доктора і кандидата економічних наук. Журнал включений до категорії «Б» Переліку наукових фахових видань України згідно наказу МОН України від 17.03.2020 року №409 - економічні науки; спеціальності: 051 – Економіка; 071 – Облік і оподаткування; 072 – Фінанси, банківська справа та страхування; 073 – Менеджмент; 075 – Маркетинг; 076 – Підприємництво та торгівля; 292 – Міжнародні економічні відносини. Науковий журнал “Інноваційна економіка” призначений для фахівців, які цікавляться теоретичними та прикладними проблемами економіки, управління, фінансів, оподаткування, обліку, аналізу, економічної безпеки і дає змогу науковій громадськості ознайомитися з результатами досліджень вчених-економістів. Тематика: міжнародні економічні відносини; економіка та інноваційний розвиток національного господарства; економіка та конкурентоспроможність підприємств; економічна політика регіонального розвитку і місцеве самоврядування; демографія, зайнятість населення і соціально – економічна політика; статистика, облік, аналіз та аудит; фінансово-кредитна і грошова політика; інформаційні технології та економічна безпека. Мова рукопису: українська, англійська Періодичність публікації: щоквартально Рік заснування: 2006 Засновники: ЗВО «Подільський державний університет», Тернопільська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН ISSN 2309-1533 (Print) ISSN 2310-4864 (Online) Журнал “Інноваційна економіка” індексується в міжнародних каталогах та наукометричних базах: Google Scholar INDEX COPERNICUS (ICV 2023: 81.69) (Польща) ERIH PLUS Eurasian Scientific Journal Index (ESJI) ResearchBib Polska Bibliografia Naukowa CROSSREF Directory of Research Journals Indexing (DRJI) Open-Access Journals Національна бібліотека імені В.І. Вернадського
Статті з відкритим доступом (журнали з відкритим доступом) Автори, статті яких публікуються у відкритому доступі, зберігають усі права на зміст статей. Статті з відкритим доступом зобов’язані публікуватись у розділі Creative Commons Attribution (CC BY) 4.0. Ця ліцензія дозволяє іншим розповсюджувати, редагувати, виправляти та поширювати вашу роботу, якщо вони вказують на ваше авторство. Детальна інформація на сайті Creative Commons: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/ Дозволи для журналів із відкритим доступом Якщо стаття опублікована у відкритому доступі під ліцензіями CC BY 4.0 або CC BY-NC 4.0 (що було можливо до 15 грудня 2018 року), користувачі можуть відтворити її відповідно до своїх умов. Крім того, якщо стаття була опублікована під CC BY-NC 4.0 (ця ліцензія дає право іншим завантажувати ваші твори та ділитися ними з іншими, якщо вони вказують на ваше авторство, але вони не можуть використовувати їх комерційно в будь-якому випадку), використання для таких комерційних цілей вимагає дозволу: – відтворення вмісту у творі чи продукті, призначених для продажу; – відтворення у презентаціях, брошурах чи інших маркетингових матеріалах, що використовуються для комерційних цілей; – розповсюдження контенту для просування або збуту людини, продукту, послуги чи організації; – обмін текстами та даними з метою створення товарного продукту чи продукту, який отримує вигоду від рекламних надходжень; – використання контенту комерційною особою чи фізичною особою з метою винагороди, прямо чи опосередковано через продаж, ліцензування, просування чи рекламу; – посилання на вміст (електронною поштою, веб-сторінкою, портативним електронним пристроєм чи іншим способом) задля конкретної мети збуту чи реклами людини, продукту, курсу, послуги чи організації з комерційною вигодою. Для отримання більш детальної інформації та запитів дозволу, будь ласка, зв’яжіться з нами.
ФОРМУВАННЯ СТРАТЕГІЇ РОЗВИТКУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ ПІДПРИЄМСТВ НА ЗАСАДАХ КЛІМАТИЧНОЇ НЕЙТРАЛЬНОСТІ (НА ПРИКЛАДІ АГРОХОЛДИНГУ ІМК)
Файчук О.М., Гринюк С.В. ФОРМУВАННЯ СТРАТЕГІЇ РОЗВИТКУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ ПІДПРИЄМСТВ НА ЗАСАДАХ КЛІМАТИЧНОЇ НЕЙТРАЛЬНОСТІ (НА ПРИКЛАДІ АГРОХОЛДИНГУ ІМК) Мета. Теоретичне обґрунтування та розробка концептуального підходу до формування стратегії розвитку сільськогосподарських підприємств на засадах кліматичної нейтральності з використанням комплексу інструментів стратегічного аналізу на прикладі агрохолдингу ІМК. Методика дослідження. Методологічною основою є концепція сталого розвитку та Triple Bottom Line. Застосовано методи: PESTEL-аналіз (22 фактори) для оцінки макросередовища; SWOT-аналіз внутрішнього потенціалу та зовнішніх можливостей; TOWS-матриця для генерації стратегічних альтернатив; матриця McKinsey/GE для пріоритизації напрямів інвестування. Результати дослідження. Визначено три різновиди стратегії розвитку на засадах кліматичної нейтральності: технологічна модернізація (precision farming), енергетична трансформація (декарбонізація), ринкова диверсифікація (вуглецеві кредити, ISCC). За допомогою PESTEL-аналізу виявлено помірно сприятливий вплив зовнішнього середовища (3,34 з 5,00), де найвагомішими позитивними факторами є євроінтеграція України (0,60), доступність зеленого фінансування (0,50) та технології точного землеробства (0,40). SWOT-аналіз підтвердив наявність внутрішнього потенціалу компанії: земельний банк 116 тис. га, EBITDA margin >40 %, 100 % покриття precision farming. TOWS-матриця сформувала 11 стратегічних ініціатив через комбінування сильних/слабких сторін із можливостями/загрозами. За допомогою матриці McKinsey/GE обґрунтовано концентрацію інвестицій на точному землеробстві (4,7×4,5) та декарбонізації (4,5×4,2), які позиціонуються у зоні Invest/Grow. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше розроблено інтегрований підхід до формування стратегії розвитку сільськогосподарських підприємств, який поєднує класичні інструменти стратегічного аналізу з кліматичними параметрами в умовах дії CBAM, що, на відміну від існуючих підходів, забезпечує синергію економічних та екологічних цілей. Практична значущість результатів дослідження. Методичний інструментарій може бути використаний агропідприємствами різного масштабу для формування кліматично орієнтованих стратегій. Досвід Smart Green Strategy ІМК демонструє можливість поєднання зростання EBITDA>40 % з декарбонізацією виробництва. Ключові слова: стратегія розвитку, кліматична нейтральність, PESTEL, SWOT, TOWS, McKinsey/GE, Smart Green Strategy, декарбонізація, CBAM, агрохолдинг. Faichuk O.M., Hryniuk S.V. FORMATION OF AGRICULTURAL ENTERPRISE DEVELOPMENT STRATEGY BASED ON CLIMATE NEUTRALITY PRINCIPLES (CASE STUDY OF IMC AGROHOLDING) Purpose. The aim of the article is to theoretically substantiate and development of a conceptual approach to the formation of agricultural enterprise development strategy based on climate neutrality principles using a complex of strategic analysis tools (PESTEL, SWOT, TOWS, McKinsey/GE) on the example of IMC agroholding. Methodology of research. The methodological basis is the concept of sustainable development and Triple Bottom Line. Methods applied: PESTEL analysis (22 factors) for macro-environment assessment; SWOT analysis of internal potential and external opportunities; TOWS matrix for generating strategic alternatives; McKinsey/GE matrix for investment prioritization. Findings. Three types of development strategies have been identified for climate neutrality: technological modernization (precision farming), energy transformation (decarbonization), market diversification (carbon credits, ISCC). Using PESTEL analysis, a moderately favorable impact of the external environment (3.34 out of 5.00) was identified, with the most important positive factors being the European integration of Ukraine (0.60), the availability of green finance (0.50) and precision farming technologies (0.40). SWOT analysis confirmed the presence of the company's internal potential: land bank of 116 thousand hectares, EBITDA margin >40%, 100% precision farming coverage. TOWS matrix formed 11 strategic initiatives by combining strengths/weaknesses with opportunities/threats. Using the McKinsey/GE matrix, the concentration of investments in precision agriculture (4.7×4.5) and decarbonization (4.5×4.2), which are positioned in the Invest/Grow zone, was justified. Originality. For the first time, an integrated approach to agricultural enterprise development strategy formation was developed, combining classical strategic analysis tools with climate parameters under CBAM conditions, which, unlike existing approaches, ensures synergy of economic and environmental goals. Practical value. The methodological toolkit can be used by agricultural enterprises of various scales to form climate-oriented strategies. IMC's Smart Green Strategy experience demonstrates the possibility of combining EBITDA growth >40% with production decarbonization. Key words: development strategy, climate neutrality, PESTEL, SWOT, TOWS, McKinsey/GE, Smart Green Strategy, decarbonization, CBAM, agroholding.
ІНСТРУМЕНТИ ВДОСКОНАЛЕННЯ СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ ЕКОЛОГІЧНОЮ ТРАНСФОРМАЦІЄЮ ПІДПРИЄМСТВА В КОНТЕКСТІ СТАЛОГО РОЗВИТКУ
Кривокульська Н.М. ІНСТРУМЕНТИ ВДОСКОНАЛЕННЯ СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ ЕКОЛОГІЧНОЮ ТРАНСФОРМАЦІЄЮ ПІДПРИЄМСТВА В КОНТЕКСТІ СТАЛОГО РОЗВИТКУ Мета. Метою статті є обґрунтування інтегрованого підходу та інструментів удосконалення системи управління екологічною трансформацією підприємства з урахуванням сучасних викликів сталого розвитку, спрямованих на підвищення його конкурентоспроможності та інвестиційної привабливості. Методика дослідження. Теоретичною та методологічною основою статті є положення сучасної економічної науки, а також наукові праці вітчизняних і зарубіжних дослідників у сфері управління сталим розвитком та екологічної трансформації. Методологічну основу дослідження становлять системний підхід і системний аналіз, що дали змогу розглянути екологічну трансформацію підприємства як багатокомпонентну управлінську систему; методи абстрагування та логічного узагальнення – для формування авторської моделі мотиваційного забезпечення екологізації діяльності; порівняльний аналіз – для зіставлення лінійної та циркулярної моделей господарювання. У процесі дослідження використано системний, структурний і функціональний аналіз – для обґрунтування системи управління екологічною трансформацією підприємства; статистичні методи – для узагальнення й інтерпретації наявних кількісних оцінок і тенденцій. Результати дослідження. З позиції цільового підходу обґрунтовано систему управління екологічною трансформацією підприємства як цілісну, багатокомпонентну та динамічну управлінську систему, спрямовану на досягнення екологічних, економічних і соціальних цілей сталого розвитку. Визначено ключові елементи такої системи, зокрема цільовий, суб’єктно-об’єктний, інституційно-нормативний, організаційно-управлінський, інструментальний та контрольно-адаптаційний, і розкрито їх функціональну роль у забезпеченні результативності екологічної трансформації підприємства. Доведено, що циркулярна економіка в межах екологічної трансформації повинна розглядатися не лише як сукупність технологічних рішень, а як управлінська парадигма, інтегрована в систему стратегічного менеджменту підприємства. Наукова новизна результатів дослідження: вперше систематизовано та обґрунтовано багатовимірну систему ефектів екологічної трансформації підприємства (екологічних, економічних, ресурсних, інвестиційних, управлінських, інформаційних, соціально-культурних, репутаційних, стратегічних і маркетингових), що дозволяє розглядати екологічну трансформацію не як витратну діяльність, а як джерело створення довгострокової доданої вартості та конкурентних переваг; удосконалено: - методологічний підхід до формування системи управління екологічною трансформацією підприємства шляхом виокремлення її структурних елементів та розкриття їх функціональної ролі у досягненні цілей сталого розвитку, що, на відміну від існуючих підходів, які, переважно, зосереджуються на екологічному менеджменті як інструменті дотримання нормативних вимог або окремих управлінських функціях, забезпечує комплексну інтеграцію екологічних, економічних і соціальних цілей у єдину багатокомпонентну та динамічну управлінську систему, орієнтовану на формування довгострокових еколого-економічних, управлінських та стратегічних ефектів; - підхід до обґрунтування результативності екологічної трансформації підприємства шляхом встановлення причинно-наслідкового зв’язку між інтеграцією інструментів управління екологічною трансформацією та формуванням комплексного еколого-економічного й управлінського ефекту, що, на відміну від існуючих підходів, які, переважно, фіксують окремі результати екологічних заходів або розглядають їх у межах нормативної відповідності, дозволяє пояснити механізм впливу управлінських інструментів на підвищення ресурсної ефективності, зниження екологічних ризиків, зростання інвестиційної привабливості та посилення ринкових позицій підприємства. Практична значущість результатів дослідження. Запропоновані у статті інструменти вдосконалення системи управління екологічною трансформацією підприємства в контексті сталого розвитку можуть бути використані підприємствами реального сектору економіки як інструмент стратегічного планування екологічних змін, формування ESG-орієнтованих управлінських рішень та обґрунтування інвестицій у циркулярні технології. Їх практичне впровадження створює підґрунтя для підвищення ресурсної ефективності, зниження екологічних ризиків, адаптації до зростаючих інституційно-нормативних вимог, а також для посилення конкурентних позицій підприємства на внутрішніх і зовнішніх ринках у довгостроковій перспективі. Ключові слова: сталий розвиток, система управління, екологічна трансформація підприємства, корпоративне управління, циркулярна економіка, мотиваційний механізм, інвестиційна привабливість, конкурентоспроможність. Kryvokulska N.M. TOOLS FOR IMPROVING THE MANAGEMENT SYSTEM OF ENTERPRISE ENVIRONMENTAL TRANSFORMATION IN THE CONTEXT OF SUSTAINABLE DEVELOPMENT Purpose. The aim of the article is to substantiate the integrated approach and tools for improving the management system of the environmental transformation of the enterprise, taking into account the modern challenges of sustainable development, aimed at increasing its competitiveness and investment attractiveness. Methodology of research. The theoretical and methodological basis of the article is formed by the principles of modern economic science as well as scientific works of domestic and international researchers in the field of sustainable development management and environmental transformation. The methodological basis of the study consists of a systematic approach and systematic analysis, which made it possible to consider the ecological transformation of an enterprise as a multi-component management system; methods of abstraction and logical generalization – to form the author's model of motivational support for the greening of activities; comparative analysis – to compare linear and circular models of economic management. The study employs systemic, structural, and functional analysis to substantiate the management system of enterprise environmental transformation, along with statistical methods to generalize and interpret available quantitative assessments and trends. Findings. From the perspective of a goal-oriented approach, the management system of enterprise environmental transformation is substantiated as an integrated, multi-component, and dynamic managerial system aimed at achieving environmental, economic, and social goals of sustainable development. The key elements of this system are identified, including target, subject–object, institutional–regulatory, organizational–managerial, instrumental, and control–adaptive components, and their functional roles in ensuring the effectiveness of environmental transformation are revealed. It is demonstrated that within environmental transformation, the circular economy should be considered not merely as a set of technological solutions but as a managerial paradigm integrated into the enterprise strategic management system. Originality: for the first time, a multidimensional system of effects of the ecological transformation of an enterprise (ecological, economic, resource, investment, managerial, informational, socio-cultural, reputational, strategic and marketing) has been systematized and substantiated, which allows us to consider ecological transformation not as a costly activity, but as a source of creating long-term added value and competitive advantages; improved: - methodological approach to the formation of a system for managing the environmental transformation of an enterprise by isolating its structural elements and revealing their functional role in achieving sustainable development goals, which, unlike existing approaches that mainly focus on environmental management as a tool for complying with regulatory requirements or individual management functions, ensures the comprehensive integration of environmental, economic and social goals into a single multi-component and dynamic management system focused on the formation of long-term ecological, economic, managerial and strategic effects; - an approach to justifying the effectiveness of an enterprise's environmental transformation by establishing a cause-and-effect relationship between the integration of environmental transformation management tools and the formation of a complex ecological, economic and managerial effect, which, unlike existing approaches that mainly record individual results of environmental measures or consider them within the framework of regulatory compliance, allows us to explain the mechanism of the influence of management tools on increasing resource efficiency, reducing environmental risks, increasing investment attractiveness and strengthening the market position of the enterprise. Practical value. The tools proposed in the article for improving the management system of the enterprise's ecological transformation in the context of sustainable development can be used by enterprises of the real sector of the economy as a tool for strategic planning of environmental changes, formation of ESG-oriented management decisions and justification of investments in circular technologies. Their practical implementation creates the basis for increasing resource efficiency, reducing environmental risks, adapting to growing institutional and regulatory requirements, as well as for strengthening the competitive position of the enterprise in domestic and foreign markets in the long term. Key words: sustainable development; management system; enterprise environmental transformation; сorporate governance; circular economy; motivational mechanism; investment attractiveness; competitiveness.
ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ УПРАВЛІННЯ ІНТЕЛЕКТУАЛІЗАЦІЄЮ ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВА В УМОВАХ ЦИФРОВІЗАЦІЇ
Бойчик В.Є., Собко О.М. ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ УПРАВЛІННЯ ІНТЕЛЕКТУАЛІЗАЦІЄЮ ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВА В УМОВАХ ЦИФРОВІЗАЦІЇ Мета. Дослідження теоретичних аспектів управління інтелектуалізацією діяльності підприємства та обґрунтування її ролі у формуванні інтелектуального капіталу і забезпеченні конкурентоспроможності підприємства. Методика дослідження. Для досягнення поставленої мети використовувались такі методи дослідження, як наукового узагальнення та систематизації, аналізу і синтезу, логічного абстрагування та порівняння, що дало змогу уточнити понятійно-категорійний апарат інтелектуалізації діяльності підприємства та обґрунтувати причинно-наслідкові зв’язки між інтелектуалізацією та інтелектуальним капіталом. Результати дослідження. Розкрито теоретичну сутність інтелектуалізації діяльності підприємства як динамічного процесу зростання ролі знань, інтелектуальної праці, інновацій та цифрових технологій у формуванні результатів господарської діяльності. Обґрунтовано причинно-наслідковий взаємозв’язок між інтелектуалізацією діяльності та формуванням інтелектуального капіталу підприємства, відповідно до якого інтелектуалізація виступає первинним процесом, а інтелектуальний капітал – результатом і водночас чинником подальшого розвитку цього процесу. Уточнено зміст технологічних знань і технологічних активів знань, визначено їх відмінності та роль у структурі інтелектуального капіталу. Показано, що технологічні активи знань формуються в процесі трансформації технологічних знань із неявної та персоніфікованої форми у формалізовану й економічно значущу. Визначено значення когнітивних знань у процесах інтелектуалізації діяльності підприємства, зокрема в контексті формування ментальних моделей, управлінських практик і підвищення якості управлінських рішень. Обґрунтовано роль цифровізації як чинника прискорення інтелектуалізації діяльності та ефективного використання інтелектуального капіталу підприємства. Наукова новизна результатів дослідження. Обґрунтовано авторський підхід до трактування інтелектуалізації діяльності підприємства як процесу трансформації когнітивних знань і технологічних активів знань у інтегрований інтелектуальний капітал, що формується в умовах цифровізації. Практична значущість результатів дослідження. Отримані результати можуть бути використані в процесі управління інтелектуалізацією діяльності підприємств, зокрема при формуванні та розвитку інтелектуального капіталу, удосконаленні системи управління знаннями та прийнятті управлінських рішень в умовах цифрової економіки. Ключові слова: інтелектуалізація, інтелектуалізація діяльності підприємства, інтелектуальний капітал, когнітивні знання, технологічні активи знань, цифровізація, управління, управління інтелектуалізацією, управління знаннями. Boіchyk V.Ye., Sobko O.M. THEORETICAL ASPECTS OF MANAGEMENT OF INTELLECTUALIZATION OF ENTERPRISE ACTIVITIES IN THE CONDITIONS OF DIGITIZATION Purpose. The aim of the article is to study the theoretical aspects of managing the intellectualization of an enterprise's activities and substantiate its role in the formation of intellectual capital and ensuring the competitiveness of an enterprise. Methodology of research. To achieve the goal, such research methods as scientific generalization and systematization, analysis and synthesis, logical abstraction and comparison were used, which made it possible to specify the conceptual and categorical apparatus of intellectualization of the enterprise's activity and to substantiate the cause-and-effect relationships between intellectualization and intellectual capital. Findings. The theoretical essence of the intellectualization of enterprise activity as a dynamic process of increasing the role of knowledge, intellectual work, innovations and digital technologies in shaping the results of economic activity is revealed. The cause-and-effect relationship between the intellectualization of activity and the formation of intellectual capital of the enterprise is substantiated, according to which intellectualization is the primary process, and intellectual capital is the result and at the same time a factor in the further development of this process. The content of technological knowledge and technological assets of knowledge is clarified, their differences and role in the structure of intellectual capital are defined. It is shown that technological knowledge assets are formed in the process of transforming technological knowledge from an implicit and personified form into a formalized and economically significant one. The importance of cognitive knowledge in the processes of intellectualization of the company's activity is determined, in particular in the context of the formation of mental models, management practices and improving the quality of management decisions. The role of digitization as a factor in accelerating the intellectualization of activity and effective use of the enterprise's intellectual capital is substantiated. Originality. The author's approach to the interpretation of the intellectualization of the company's activity as a process of transformation of cognitive knowledge and technological assets of knowledge into integrated intellectual capital, which is formed in conditions of digitalization, is substantiated. Practical value. The obtained results can be used in the process of managing the intellectualization of enterprise activities, in particular, in the formation and development of intellectual capital, improving the knowledge management system, and making managerial decisions in the conditions of the digital economy. Key words: intellectualization, intellectualization of enterprise activity, intellectual capital, cognitive knowledge, technological assets of knowledge, digitalization, management, intellectualization management, knowledge management.
інтелектуалізація діяльності підприємства
ФОРМУВАННЯ СТРАТЕГІЧНОЇ СТІЙКОСТІ ПІДПРИЄМСТВ НА ОСНОВІ РОЗВИТКУ ПЕРСОНАЛУ
Брич В.Я. ФОРМУВАННЯ СТРАТЕГІЧНОЇ СТІЙКОСТІ ПІДПРИЄМСТВ НА ОСНОВІ РОЗВИТКУ ПЕРСОНАЛУ Мета. Дослідити, як розвиток персоналу формує стратегічну стійкість підприємств в умовах турбулентності і невизначеності. Методика дослідження. Використано методи аналізу і синтезу наукових джерел, систематизації HR-статистики, аналітичного порівняння показників утримання кадрів, плинності і залученості. Проведено структурно-логічний аналіз факторів стійкості і HR-практик. Результати дослідження. Показано, що інвестиції у професійний розвиток прямо корелюють з утриманням кадрів: 93 % працівників готові залишатися в компанії довше за умови професійного зростання, а пріоритет добробуту зменшує плинність на 40 %. Встановлено тенденції зростання витрат на навчання (з 1280 дол. до 1490 дол. на одного працівника у 2022–2024 рр.) і розглянуто структуру популярних методів навчання. Показано, що найбільші прогалини є у цифровій грамотності, комунікації і лідерстві, аналізі даних і управлінні змінами. Узагальнено чотири ключові елементи резилієнтності через HR-розвиток: безперервне навчання і підвищення компетенцій; управління знаннями й інноваціями; мотивація, залученість і підтримка добробуту; адаптивність організаційних структур і гнучкість працівників. Встановлено, що синергія цих елементів забезпечує здатність підприємства швидко адаптувати процеси, утримувати важливі компетенції і підвищувати продуктивність під час кризових змін. Наукова новизна результатів дослідження. Набуло подальшого розвитку обґрунтування ролі розвитку персоналу у формуванні стратегічної стійкості підприємств. На відміну від поширених підходів, де стійкість розглядається крізь призму технологічних, ресурсних або фінансових детермінант, у роботі обґрунтовано необхідність врахування людського виміру як ключового носія адаптивності і відновлювальних спроможностей організації. Уточнено зміст компонентів розвитку персоналу (компетентності, знання, мотивація, адаптивність), через які індивідуальна гнучкість працівників трансформується у макрорівневу стійкість підприємства. Практична значущість результатів дослідження. Сформовані ключові елементи резилієнтності через HR-розвиток можуть бути корисними для HR-менеджерів, керівників підприємств, консультантів з організаційного розвитку та антикризового менеджменту з метою підвищення стратегічної стійкості підприємств. Ключові слова: організаційна резилієнтність, людський капітал, знання та інновації, мотивація, персонал, навички майбутнього, стратегія, стійкість, гнучкість, адаптація, невизначеність. Brych V.Ya. FORMATION OF STRATEGIC RESILIENCE OF ENTERPRISES BASED ON PERSONNEL DEVELOPMENT Purpose. The aim is to investigate how personnel development shapes the strategic sustainability of enterprises in conditions of turbulence and uncertainty. Methodology of research. Methods of analysis and synthesis of scientific sources, systematization of HR statistics, analytical comparison of indicators of personnel retention, turnover and engagement were used. A structural logical analysis of factors of stability and HR practices was conducted. Findings. It has been shown that investments in professional development directly correlate with employee retention: 93% of employees are willing to stay with the company longer if they have professional growth, and prioritizing well-being reduces turnover by 40%. Trends in the growth of training costs have been identified (from $1,280 to $1,490 per employee in 2022–2024) and the structure of popular training methods has been examined. It is shown that the largest gaps are in digital literacy, communication and leadership, data analysis and change management. Four key elements of resilience through HR development are summarized: continuous learning and competence development; knowledge management and innovation; motivation, involvement and support for well-being; adaptability of organizational structures and flexibility of employees. It is established that the synergy of these elements ensures the ability of the enterprise to quickly adapt processes, maintain important competencies and increase productivity during crisis changes. Originality/ The justification for the role of personnel development in shaping the strategic sustainability of enterprises have been further developed. Unlike common approaches, where resilience is considered through the prism of technological, resource or financial determinants, the work substantiates the need to take into account the human dimension as a key carrier of adaptability and recovery capabilities of the organization. The content of the components of personnel development (competences, knowledge, motivation, adaptability) is specified, through which the individual flexibility of employees is transformed into the macro-level sustainability of the enterprise. Practical value. The formed key elements of resilience through HR development can be useful for HR managers, business leaders, organizational development and anti-crisis management consultants to increase the strategic resilience of enterprises. Key words: organizational resilience, human capital, knowledge and innovation, personal, motivation, future skills, sustainability,resilience, flexibility, adaptation, uncertainty.
ІМПЛЕМЕНТАЦІЯ ESG-СТРАТЕГІЙ ЯК ФАКТОР ЗМІЦНЕННЯ ЕКОНОМІЧНОГО ПОТЕНЦІАЛУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ ПІДПРИЄМСТВ
Губені Ю.Е., Зеліско Н.Б., Райтер Н.І. ІМПЛЕМЕНТАЦІЯ ESG-СТРАТЕГІЙ ЯК ФАКТОР ЗМІЦНЕННЯ ЕКОНОМІЧНОГО ПОТЕНЦІАЛУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ ПІДПРИЄМСТВ Мета. Наукове обґрунтування теоретико-методологічних засад та розробка практичних рекомендацій щодо впровадження стратегій екологічного, соціального та корпоративного управління (ESG) як ключового інструменту підвищення економічного потенціалу та конкурентоспроможності підприємств аграрного сектору в умовах глобальних трансформацій. Методика дослідження. У процесі дослідження використано комплекс загальнонаукових та спеціальних методів: метод системного аналізу – для вивчення складників економічного потенціалу; методи індукції та дедукції – для визначення впливу нефінансових показників на фінансову стійкість; порівняльний аналіз – для оцінки міжнародного досвіду впровадження ESG-стандартів у сільському господарстві; графічний метод – для візуалізації моделі впливу ESG-факторів. Результати дослідження. Доведено, що інтеграція ESG-стратегії у діяльність сільськогосподарських підприємств трансформує традиційну бізнес-модель, орієнтуючи її на довгострокову цінність. Встановлено, що екологічний фактор (E) сприяє зниженню витрат через ресурсоефективність, соціальний (S) – підвищує продуктивність праці та лояльність громади, а управлінський (G) – мінімізує операційні ризики. Визначено, що впровадження таких стратегій стає обов’язковою умовою для залучення іноземних інвестицій та отримання доступу до міжнародних ринків капіталу в умовах євроінтеграції України. Наукова новизна результатів дослідження. Дістало подальшого розвитку визначення поняття «економічний потенціал аграрного підприємства» через призму сталого розвитку, де нефінансові показники (екологічний слід, соціальний капітал) розглядаються як активні драйвери зростання ринкової вартості. Сформовано концептуальну модель імплементації ESG-стратегії, яка, на відміну від наявних, враховує специфіку аграрного виробництва та земельних відносин. Практична значущість результатів дослідження. Сформовані рекомендації можуть бути використані керівниками агрохолдингів та фермерських господарств для розробки внутрішніх політик сталого розвитку. Запропонована модель ESG-факторів дозволяє проводити моніторинг ефективності використання ресурсного потенціалу та готувати нефінансову звітність відповідно до міжнародних стандартів. Ключові слова: ESG-стратегія, економічний потенціал, сільськогосподарські підприємства, сталий розвиток, інвестиційна привабливість, екологічна відповідальність, агробізнес. Hubeni Yu.Ye., Zelisko N.B., Raiter N.I. IMPLEMENTATION OF ESG STRATEGIES AS A FACTOR IN STRENGTHENING THE ECONOMIC POTENTIAL OF AGRICULTURAL ENTERPRISES Purpose. The aim of the article is to provide a scientific substantiation of the theoretical and methodological foundations and to develop practical recommendations for the implementation of Environmental, Social, and Governance (ESG) strategies as a key tool for increasing the economic potential and competitiveness of agricultural enterprises in the context of global transformations. Methodology of research. A complex of general scientific and special methods was used in the research process: the method of systematic analysis to study the components of economic potential; methods of induction and deduction to determine the impact of non-financial indicators on financial stability; comparative analysis to evaluate international experience in implementing ESG standards in agriculture; and the graphical method for visualizing of the ESG factor influence model. Findings. It has been proven that the integration of ESG strategies into the operations of agricultural enterprises transforms the traditional business model, orienting it toward long-term value. It has been established that the environmental factor (E) promotes cost reduction through resource efficiency; the social factor (S) enhances labour productivity and community loyalty; and the governance factor (G) minimizes operational risks. Furthermore, the implementation of such strategies is identified as a prerequisite for attracting foreign investment and gaining access to international capital markets within the context of Ukraine’s European integration. Originality. The definition of the “economic potential of an agricultural enterprise” has been further developed through the prism of sustainable development, where non-financial indicators (environmental footprint, social capital) are considered active drivers of market value growth. A conceptual model for the implementation of an ESG strategy has been formed, which, unlike existing ones, takes into account the specifics of agricultural production and land relations. Practical value. The formulated recommendations can be utilized by executives of agro-holdings and farming enterprises to develop internal sustainable development policies. The proposed model of ESG factors enables the monitoring of resource potential utilization efficiency and the preparation of non-financial reporting in accordance with international standards. Key words: ESG strategy, economic potential, agricultural enterprises, sustainable development, investment attractiveness, environmental responsibility, agribusiness.
ПРАКТИЧНІ АСПЕКТИ МЕХАНІЗМУ УПРАВЛІННЯ РЕЗУЛЬТАТИВНІСТЮ ТА РОЗВИТКОМ ДІЯЛЬНІСТЮ СУБ’ЄКТІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ЕКОНОМІКИ НА ОСНОВІ ДІДЖИТАЛІЗАЦІЇ
Купріна Н.М. ПРАКТИЧНІ АСПЕКТИ МЕХАНІЗМУ УПРАВЛІННЯ РЕЗУЛЬТАТИВНІСТЮ ТА РОЗВИТКОМ ДІЯЛЬНІСТЮ СУБ’ЄКТІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ЕКОНОМІКИ НА ОСНОВІ ДІДЖИТАЛІЗАЦІЇ Мета. Мета статті - обґрунтувати доцільність застосування сучасних діджитал-інструментів у процесі бюджетування майбутньої діяльності суб’єкта національної економіки задля підвищення ефективності механізму управління та функціонування його персоналу. Методика дослідження. Для досягнення поставленої мети використовувались такі методи дослідження: для побудови структури та логіки статті – метод структурно-логічного аналізу; для обґрунтування використання процесу бюджетування та окремих діджитал-інструментів (Beyond Budgeting, Zero-Based Budgeting), функціональних можливостей та характеристики системи бюджетування UBC Analytics на платформі IBM Planning Analytics – метод аналітико-порівняльного аналізу, дедукції, синтезу; для наочного представлення результатів дослідження та характеристики структурних компонентів запропонованого діджитал-інструменту – системи бюджетування UBC Analytics на платформі IBM Planning Analytics – табличний та метод структуризації. Результати дослідження. Обґрунтовано, що застосування такого інструменту, як бюджетування майбутньої діяльності такого суб’єкта значно підвищує ефективність діяльності управлінського персоналу та дозволяє сформувати прибутковий бізнес, забезпечити фінансову стійкість, результативність його майбутньої діяльності та побудувати стратегію розвитку. Запропоновано до використання суб’єктами господарювання в Україні у процесі бюджетування такого діджитал-інструменту, як системи бюджетування UBC Analytics на платформі IBM Planning Analytics. Показано його функціональні можливості та основні характеристики. Наукова новизна результатів дослідження. Подальшого розвитку отримав підхід до застосування в механізмі управління діяльністю суб’єктів національної економіки системи бюджетування UBC Analytics на платформі IBM Planning Analytics, як сучасного діджитал-інструменту планування майбутньої діяльності суб’єкта, задля підвищення ефективності роботи і управлінського персоналу, і суб’єкта національної економіки в цілому й побудови стратегії його розвитку. Практична значущість результатів дослідження. Обґрунтовані за результатами дослідження пропозиції можуть бути використані в практичній та управлінській діяльності органами державного управління та місцевого самоврядування, аудиторськими та консалтинговими фірмами, суб’єктами підприємницької діяльності з метою забезпечення ефективності функціонування, конкурентоспроможності, формування прибуткового бізнесу, забезпечення фінансової стійкості, результативності майбутньої діяльності та побудувати стратегії розвитку суб’єктів національної економіки й ефективності роботи їх персоналу, а також закладами вищої освіти в освітній діяльності для підготовки фахівців економічних спеціальностей. Ключові слова: управління, механізм, персонал, діджитал-інструменти, формування, результативність, розвиток, процес бюджетування, стратегія, національна економіка, суб’єкти. Kuprina N.M. PRACTICAL ASPECTS OF THE MECHANISM FOR MANAGING THE PERFORMANCE AND DEVELOPMENT OF ACTIVITIES OF NATIONAL ECONOMIC ENTITIES BASED ON DIGITALIZATION Purpose. The aim of the article is to substantiate the feasibility of using modern digital tools in the process of budgeting the future activities of a national economic entity in order to increase the efficiency of the management mechanism and the functioning of its personnel. Methodology of the research. The following research methods were used to achieve the set goal: to build the structure and logic of the article - the method of structural and logical analysis; to justify the use of the budgeting process and individual digital tools (Beyond Budgeting, Zero-Based Budgeting), for the functionality and characteristics of the UBC Analytics budgeting system on the IBM Planning Analytics platform – the method of analytical and comparative analysis, deduction, synthesis; for a visual presentation of the research results and characteristics of the structural components of the proposed digital tool - the UBC Analytics budgeting system on the IBM Planning Analytics platform - tabular and structuring method. Findings. It is substantiated that the use of such a tool as budgeting of the future activities of such an entity significantly increases the efficiency of management personnel and allows you to form a profitable business, ensure financial stability, the effectiveness of its future activities and build a development strategy. It is proposed for use by business entities in Ukraine in the budgeting process of such a digital tool as the UBC Analytics budgeting system on the IBM Planning Analytics platform. Its functionality and main characteristics are shown. Originality. The approach to using the UBC Analytics budgeting system on the IBM Planning Analytics platform in the mechanism for managing the activities of national economy entities was further developed, as a modern digital tool for planning the future activities of the entity, in order to increase the efficiency of the work of both management personnel and the entity of the national economy as a whole and build a strategy for its development. Practical value. The proposals based on the results of the study can be used in practical and managerial activities by state and local government bodies, auditing and consulting firms, business entities in order to ensure the efficiency of functioning, competitiveness, the formation of a profitable business, ensuring financial stability, the effectiveness of future activities and to build strategies for the development of entities of the national economy and the efficiency of their personnel, as well as by higher education institutions in educational activities for the training of specialists in economic specialties. Key words: management, mechanism, personnel, digital tools, formation, performance, development, budgeting process, strategy, national economy, entities.
АСИМЕТРІЯ ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ В МОЛОЧНОМУ СЕКТОРІ УКРАЇНИ: ВИКЛИКИ ДЛЯ ЛАНЦЮГІВ ДОДАНОЇ ВАРТОСТІ
Ліщинський І.О., Лизун М.В. АСИМЕТРІЯ ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ В МОЛОЧНОМУ СЕКТОРІ УКРАЇНИ: ВИКЛИКИ ДЛЯ ЛАНЦЮГІВ ДОДАНОЇ ВАРТОСТІ Мета. Дослідження структурних трансформацій зовнішньої торгівлі молочною продукцією України як індикатора зміни моделі участі вітчизняної галузі в глобальних ланцюгах доданої вартості в умовах геополітичної турбулентності та воєнного стану. Методика дослідження. У ході дослідження використано комплекс загальнонаукових та спеціальних методів: системно-структурний аналіз – для вивчення товарної структури експорту та імпорту в розрізі кодів HS 0401–0406; компаративний аналіз – для зіставлення обсягів торгівлі та визначення сальдо за окремими товарними групами; метод статистичних групувань – для ранжування ключових торговельних партнерів та виявлення географічних векторів концентрації; графічний метод – для візуалізації динаміки експортно-імпортних операцій за період 2013–2024 рр.; абстрактно-логічний метод – для формування висновків щодо «сировинного дрейфу» галузі та загроз продовольчій безпеці. Результати дослідження. На основі аналізу великих масивів статистичних даних встановлено, що молочний сектор України зазнав радикальної трансформації, переорієнтувавшись з ринків СНД на ринки ЄС та Молдови. Виявлено критичну асиметрію в товарній структурі торгівлі: Україна нарощує експорт напівфабрикатів та сировини (згущене молоко, сироватка) до країн ЄС, зокрема Польщі, інтегруючись у європейські ланцюги доданої вартості на низьких ланках. Водночас внутрішній ринок стрімко втрачає позиції в сегментах з високою доданою вартістю (сири, йогурти), де імпорт, переважно з тієї ж Польщі та інших країн ЄС, у рази перевищує експорт. Доведено формування феномену «дзеркальної залежності», коли диверсифікація ринків підміняється зміною одного домінуючого партнера (РФ у минулому) на іншого (Польща в імпорті та Молдова в експорті готової продукції). Встановлено, що воєнні дії та логістична блокада призвели до втрати перспективних ринків Азії та Африки, змусивши експортерів конкурувати на перенасиченому європейському ринку або покладатися на ситуативних регіональних партнерів. Наукова новизна результатів дослідження. У статті вперше обґрунтовано концепцію структурної асиметрії інтеграції молочної галузі України в глобальні ланцюги доданої вартості, яка, на відміну від існуючих підходів (що розглядають переорієнтацію на ринок ЄС виключно як позитивний євроінтеграційний тренд), ідентифікує загрозу закріплення за національним виробником статусу постачальника сировинних напівфабрикатів (HS 0402, 0404) для європейської переробної промисловості, що дає змогу переглянути пріоритети державної експортної політики в напрямку стимулювання глибинної переробки. Практична значущість результатів дослідження. Результати проведеного дослідження мають прикладне значення для формування нової експортної стратегії аграрного сектору України. Вони можуть бути використані профільними міністерствами та асоціаціями для розробки інструментів захисту внутрішнього ринку та програм підтримки глибинної переробки молока. Висновки щодо ризиків монозалежності від окремих країн-партнерів є підґрунтям для диверсифікації логістичних маршрутів та пошуку нових ринкових ніш, зокрема в країнах Глобального Півдня, після відновлення морської логістики. Ключові слова: молочна промисловість, зовнішня торгівля, глобальні ланцюги доданої вартості, експортний потенціал, імпортозаміщення, продовольча безпека, євроінтеграція, товарна структура. Lishchynskyy I.O., Lyzun M.V. ASYMMETRY IN FOREIGN ECONOMIC ACTIVITY OF UKRAINE’S DAIRY SECTOR: CHALLENGES FOR VALUE CHAINS Purpose. The paper aims to investigate the structural transformations of Ukraine's dairy foreign trade as an indicator of the shifting model of the domestic industry's participation in global value chains amidst geopolitical turbulence and martial law. Methodology of research. The study employs a set of general scientific and special methods: system-structural analysis to examine the commodity structure of exports and imports broken down by HS codes 0401–0406; comparative analysis to juxtapose trade volumes and determine the balance for specific product groups; the method of statistical groupings to rank key trading partners and identify geographic concentration vectors; the graphical method to visualize the dynamics of export-import operations for the period 2013–2024; and the abstract and logical method to draw conclusions regarding the industry's "raw material drift" and threats to food security. Findings. Based on the analysis of large statistical datasets, it has been established that Ukraine's dairy sector has undergone a radical transformation, reorienting from CIS markets to the EU and Moldovan markets. A critical asymmetry in the commodity structure of trade was revealed: Ukraine is increasing exports of semi-finished products and raw materials (condensed milk, whey) to EU countries, particularly Poland, thereby integrating into European value chains at lower tiers. Simultaneously, the domestic market is rapidly losing ground in high-value-added segments (cheeses, yogurts), where imports, primarily from Poland and other EU countries, exceed exports several times over. The study proves the emergence of a “mirror dependency” phenomenon, where market diversification is substituted by swapping one dominant partner (the Russian Federation in the past) for another (Poland in imports and Moldova in exports of finished products). It was determined that military actions and the logistical blockade led to the loss of promising Asian and African markets, forcing exporters to compete in the saturated European market or rely on situational regional partners. Originality. The paper substantiates for the first time the concept of structural asymmetry in the integration of Ukraine’s dairy industry into global value chains, which, unlike existing approaches (viewing the reorientation to the EU market exclusively as a positive European integration trend), identifies the threat of entrenching the national producer’s status as a supplier of raw semi-finished products (HS 0402, 0404) for the European processing industry, thereby enabling a revision of state export policy priorities towards stimulating deep processing. Practical value. The study's results have applied value for formulating a new export strategy for Ukraine's agricultural sector. They can be utilized by relevant ministries and associations to develop instruments for protecting the domestic market and programs to support deep milk processing. The conclusions regarding the risks of mono-dependency on specific partner countries serve as a foundation for diversifying logistical routes and seeking new market niches, particularly in the Global South, following the restoration of maritime logistics. Key words: dairy industry, foreign trade, global value chains, export potential, import substitution, food security, European integration, commodity structure.
МОТИВАЦІЙНІ МЕХАНІЗМИ ЗАКРІПЛЕННЯ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ НА СІЛЬСЬКИХ ТЕРИТОРІЯХ
Пронько Л.М. МОТИВАЦІЙНІ МЕХАНІЗМИ ЗАКРІПЛЕННЯ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ НА СІЛЬСЬКИХ ТЕРИТОРІЯХ Мета. Обґрунтування мотиваційних механізмів закріплення людського капіталу на сільських територіях та визначення напрямів підвищення їхньої ефективності. Методика дослідження. Методика дослідження ґрунтується на використанні системного та інституційно-економічного підходів до аналізу мотиваційних механізмів закріплення людського капіталу на сільських територіях. У роботі застосовано методи наукової абстракції, аналізу й синтезу, індукції та дедукції для уточнення сутності мотиваційних чинників і обґрунтування їх ролі у відтворювальних процесах. Порівняльний і структурно-функціональний аналізи використано для узагальнення наукових підходів і формування практичних висновків. Результати дослідження. З’ясовано, що мотиваційні механізми відіграють ключову роль у закріпленні людського капіталу на сільських територіях і характеризуються багатовимірністю, зумовленою взаємодією економічних, соціальних та інституційних стимулів. Доведено, що найвищу ефективність забезпечує комплексний підхід, який поєднує зростання доходів і стабільність зайнятості з розвитком соціальної інфраструктури та зміцненням інституційної спроможності органів місцевого самоврядування. Обґрунтовано, що диференціація мотиваційних механізмів за демографічними й професійними групами, передусім щодо молоді та кваліфікованих фахівців, є необхідною передумовою скорочення міграційних втрат і забезпечення стійкого розвитку сільських територій. Наукова новизна результатів дослідження. Дістали подальшого розвитку наукові положення щодо формування мотиваційних механізмів закріплення людського капіталу на сільських територіях як багатовимірної системи, що формується в результаті взаємодії економічних, соціальних та інституційних стимулів у межах інтегрованої політики розвитку. Така система передбачає узгоджене поєднання підвищення доходів і стабільності зайнятості з розвитком соціальної інфраструктури та зміцненням інституційної спроможності органів місцевого самоврядування як ключових чинників довгострокової мотивації населення. Практична значущість результатів дослідження. Отримані висновки і рекомендації можливі для використання у діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування при розробленні й реалізації програм розвитку сільських територій і людського капіталу. Запропоновані підходи до формування та диференціації мотиваційних механізмів можуть бути застосовані для удосконалення інструментів зайнятості, підтримки молоді та залучення кваліфікованих фахівців у сільську місцевість. Результати дослідження також можуть використовуватися в освітньому процесі закладів вищої освіти та в аналітичній діяльності при оцінюванні ефективності соціально-економічної політики розвитку сільських територій. Ключові слова: мотиваційні механізми, людський капітал, сільські території, закріплення людського капіталу, рівень життя, зайнятість населення, соціальна інфраструктура, інституційне середовище, місцеве самоврядування, стійкий розвиток. Pronko L.M. MOTIVATIONAL MECHANISMS FOR RETAINING HUMAN CAPITAL IN RURAL AREAS Purpose. The aim of the article is to substantiate the motivational mechanisms for consolidating human capital in rural areas and identify areas for increasing their effectiveness. Methodology of research. The research methodology is based on the use of systemic and institutional-economic approaches to the analysis of motivational mechanisms for consolidating human capital in rural areas. The work uses methods of scientific abstraction, analysis and synthesis, induction and deduction to clarify the essence of motivational factors and substantiate their role in reproductive processes. Comparative and structural-functional analyses are used to generalize scientific approaches and form practical conclusions. Findings. The study found that motivational mechanisms play a key role in consolidating human capital in rural areas and are characterized by multidimensionality, due to the interaction of economic, social and institutional incentives. It has been proven that the highest efficiency is provided by an integrated approach that combines income growth and employment stability with the development of social infrastructure and strengthening the institutional capacity of local governments. It is substantiated that the differentiation of motivational mechanisms by demographic and professional groups, primarily for young people and qualified specialists, is a necessary prerequisite for reducing migration losses and ensuring sustainable development of rural areas. Originality. Scientific provisions on the formation of motivational mechanisms for consolidating human capital in rural areas as a multidimensional system formed as a result of the interaction of economic, social, and institutional incentives within the framework of an integrated development policy have been further developed. Such a system involves a coordinated combination of increasing incomes and employment stability with the development of social infrastructure and strengthening the institutional capacity of local governments as key factors in the long-term motivation of the population. Practical value. The conclusions and recommendations obtained can be used in the activities of state authorities and local governments in the development and implementation of programs for the development of rural areas and human capital. The proposed approaches to the formation and differentiation of motivational mechanisms can be applied to improve employment tools, support for youth and attract qualified specialists to rural areas. The results of the study can also be used in the educational process of higher education institutions and in analytical activities when assessing the effectiveness of socio-economic policies for the development of rural areas. Key words: motivational mechanisms, human capital, rural areas, consolidation of human capital, standard of living, employment of the population, social infrastructure, institutional environment, local self-government, sustainable development.
THEORETICAL CONCEPTUALIZATION AND ASSESSMENT OF GLOBAL ECONOMIC PROGRESS SCENARIOS
Ivashchuk I.O., Zapukhlyak V.Z. THEORETICAL CONCEPTUALIZATION AND ASSESSMENT OF GLOBAL ECONOMIC PROGRESS SCENARIOS Purpose. The aim of the article is a theoretical substantiation of the scenario approach to global economic progress and development of probable scenarios with subsequent assessment of the integral index of global economic progress for each of them. Methodology of research. An interdisciplinary approach to achieving the set goal was used in the study, in particular: logical and theoretical method and abstraction were used for the theoretical substantiation of the scenario approach to global economic progress; scenario analysis method – for the identification and structuring and classification of scenarios of global economic progress; comparative method was used for comparison of scenarios; analysis and synthesis – for the isolation of the main components of global economic progress; economic and statistical analysis – for the assessment of the integral index of global economic progress and identification of stress points in each scenario. Findings. The relevance of scenario analysis in the study of global economic development is theoretically substantiated and individual scenario models are analysed. Alternative scenarios of global economic progress are proposed and their basic characteristics are revealed. The probabilities of each scenario are substantiated. A comparative assessment of the impact of key components of global economic progress in different scenarios is carried out, their asymmetric nature is confirmed and their priority is determined. An integral index of global economic progress is proposed for different scenarios and its evaluation and analytical interpretation are carried out. The existence of stress points in each scenario is argued. Both hard and soft stress points that reduce the effectiveness of scenarios are identified. It is confirmed that the most optimal in modern conditions is the hybrid scenario, and for the long-term perspective, the neointegration scenario. Originality. Theoretically substantiated is a conceptual approach to conducting scenario analysis of global economic progress, which integrates structural components, takes into account their priority and allows identifying both development scenarios and critical points of regression of scenarios. The author's typology of scenarios is proposed, the integral progress index is estimated and hard and soft stress points in scenarios of global economic progress are calculated. Practical value. A toolkit for strategic planning of global economic development is created, which allows to assess not only the direction of development of the global economy, but also specific institutional, technological and social factors that determine global economic progress. The research results can be used in forecasting studies, in scientific activities and in the educational process. Key words: world order, globalization, global development, global economic progress, scenario modelling, multipolarity, fragmentation, deglobalization, neointegration, human development, institutional coherence, integral index, stress points. Іващук І.О., Запухляк В.З. ТЕОРЕТИЧНА КОНЦЕПТУАЛІЗАЦІЯ ТА ОЦІНКА СЦЕНАРІЇВ ГЛОБАЛЬНОГО ЕКОНОМІЧНОГО ПРОГРЕСУ Мета. Теоретичне обґрунтування сценарного підходу до глобального економічного прогресу та розробка ймовірних сценаріїв з наступним оцінюванням інтегрального індексу глобального економічного прогресу для кожного з них. Методика дослідження. У дослідженні було використано міждисциплінарний підхід до досягнення поставленої мети, зокрема: для теоретичного обґрунтування сценарного підходу до глобального економічного прогресу ‒ логіко-теоретичний метод та абстрагування; для ідентифікації та структурування та класифікації сценаріїв глобального економічного прогресу – метод сценарного аналізу; для порівняння сценаріїв – компаративний метод; для виокремлення основних складових глобального економічного прогресу – аналізу та синтезу; для оцінювання інтегрального індексу глобального економічного прогресу та виявлення стресових точок у кожному сценарії – економіко-статистичний аналіз. Результати дослідження. Теоретично обґрунтовано актуальність сценарного аналізу у дослідженні глобального економічного розвитку та проаналізовано окремі сценарні моделі. Запропоновано альтернативні сценарії глобального економічного прогресу та розкрито їх базові характеристики. Обґрунтовано ймовірності настання кожного сценарію. Проведено порівняльну оцінку впливу ключових складових глобального економічного прогресу в різних сценаріях, підтверджено їх асиметричний характер та визначено їх пріоритетність. Запропоновано інтегральний індекс глобального економічного прогресу за різними сценаріями та проведено його оцінювання та аналітичну інтерпретацію. Аргументовано існування стресових точок у кожному сценарії. Ідентифіковано як жорсткі, так і м’які стресові точки, що знижують ефективність сценаріїв. Підтверджено, що найбільш оптимальним у сучасних умовах є гібридний сценарій, а для довгострокової перспективи – сценарій неоінтеграції. Наукова новизна результатів дослідження. Теоретично обґрунтовано концептуальний підхід до проведення сценарного аналізу глобального економічного прогресу, який інтегрує структурні складові, враховує їхню пріоритетність та дозволяє ідентифікувати як сценарії розвитку, так і критичні точки регресу сценаріїв. Запропоновано авторську типологію сценаріїв, оцінено інтегральний індекс прогресу та розраховано жорсткі і м’які стресові точки у сценаріях глобального економічного прогресу. Практична значущість результатів дослідження. Створено інструментарій для стратегічного планування глобального економічного розвитку, що дозволяє оцінювати не лише напрям розвитку глобальної економіки, а й конкретні інституційні, технологічні та соціальні чинники, які визначають глобальний економічний прогрес. Результати дослідження можуть використовуватися у прогнозних дослідженнях, в науковій діяльності та освітньому процесі. Ключові слова: світовий порядок, глобалізація, глобальний розвиток, глобальний економічний прогрес, сценарне моделювання, мультиполярність, фрагментарність, деглобалізація, неоінтеграція, людський розвиток, інституційна узгодженість, інтегральний індекс, стресові точки.
ВІДТВОРЕННЯ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ СІЛЬСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ ЯК ПЕРЕДУМОВА СТІЙКОСТІ ПРОДОВОЛЬЧОЇ СИСТЕМИ
Свиноус І.В., Присяжнюк Н.М., Федорук Ю.В., Павліченко А.А. ВІДТВОРЕННЯ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ СІЛЬСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ ЯК ПЕРЕДУМОВА СТІЙКОСТІ ПРОДОВОЛЬЧОЇ СИСТЕМИ Мета. Теоретичне обґрунтування та узагальнення ролі відтворення людського капіталу сільських територій як передумови стійкості продовольчої системи. Методика дослідження. У процесі підготовки статті використано комплекс загальнонаукових і спеціальних методів дослідження. Теоретичні узагальнення здійснювалися із застосуванням методів аналізу й синтезу, індукції та дедукції, системного і структурно-функціонального підходів, тоді як для оцінювання впливу відтворення людського капіталу на стійкість продовольчої системи застосовано економіко-статистичні методи, порівняльний аналіз і аналіз динамічних рядів на основі даних ДССУ та міжнародних організацій. Для формування практичних висновків і рекомендацій використано методи логічного узагальнення результатів дослідження. Результати дослідження. Результати проведеного дослідження засвідчують, що відтворення людського капіталу сільських територій є визначальним чинником підвищення адаптивності аграрного сектору та зміцнення стійкості продовольчої системи. Обґрунтовано, що якісні параметри людського потенціалу ‒ рівень освіти, професійні та управлінські компетенції, інноваційна активність і мотивація до праці ‒ безпосередньо впливають на здатність аграрного виробництва реагувати на зовнішні виклики, знижувати виробничі ризики та забезпечувати безперервність продовольчого забезпечення. Отримані результати підтверджують доцільність розгляду політики відтворення людського капіталу сільських територій як стратегічної складової державного управління продовольчою безпекою та довгостроковим розвитком аграрного сектору. Наукова новизна результатів дослідження. Набув подальшого розвитку теоретичний підхід до дослідження взаємозалежності між якісними параметрами людського капіталу та здатністю аграрного сектору адаптуватися до кліматичних, економічних і воєнних викликів. Визначено, що орієнтація державної аграрної політики на розвиток людського потенціалу підвищує адаптивність продовольчих ланцюгів та знижує їх вразливість до зовнішніх шоків. Запропонований підхід дозволяє розглядати людський капітал не лише як ресурс виробництва, а як ключовий елемент системи управління продовольчою стійкістю. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані органами державної влади та місцевого самоврядування для обґрунтування програм розвитку сільських територій, підготовки кадрів для аграрного сектору та вдосконалення механізмів підтримки зайнятості й підприємництва на селі. Окремі положення можуть бути ефективно застосовані в процесі формування та реалізації програм зі створення нових робочих місць у сільських територіальних громадах. Ключові слова: людський капітал, відтворення людського капіталу, сільські території, продовольча система, продовольча безпека, стійкість продовольчої системи, аграрний сектор, державна аграрна політика, сталий розвиток. Svynous I.V., Prysiazhniuk N.M., Fedoruk Yu.V., Pavlichenko A.A. REPRODUCTION OF HUMAN CAPITAL OF RURAL AREAS AS A PREREQUISITE FOR THE RESILIENCE OF THE FOOD SYSTEM Purpose. The aim of the article is to theoretically substantiate and generalize the role of human capital reproduction in rural areas as a prerequisite for food system sustainability. Methodology of research. In the process of preparing the article, a complex of general scientific and special research methods was used. Theoretical generalizations were carried out using the methods of analysis and synthesis, induction and deduction, systemic and structural-functional approaches, while to assess the impact of human capital reproduction on the sustainability of the food system, economic and statistical methods, comparative analysis and analysis of dynamic series based on data from the State Social Security Service of Ukraine and international organizations were used. To form practical conclusions and recommendations, methods of logical generalization, expert assessments and graphical interpretation of the research results were used. Findings. The results of the study show that the reproduction of human capital in rural areas is a determining factor in increasing the adaptability of the agricultural sector and strengthening the sustainability of the food system. It is substantiated that the qualitative parameters of human potential – the level of education, professional and managerial competencies, innovative activity and motivation to work – directly affect the ability of agricultural production to respond to external challenges, reduce production risks and ensure the continuity of food supply. The results obtained confirm the feasibility of considering the policy of reproduction of human capital in rural areas as a strategic component of state management of food security and long-term development of the agricultural sector. Originality. The theoretical approach to studying the interdependence between qualitative parameters of human capital and the ability of the agricultural sector to adapt to climatic, economic and military challenges is specified. It is determined that the orientation of state agricultural policy on the development of human potential increases the adaptability of food chains and reduces their vulnerability to external shocks. The proposed approach allows us to consider human capital not only as a production resource, but as a key element of the food sustainability management system. Practical value. The results of the study can be used by state authorities and local governments to substantiate rural development programs, train personnel for the agricultural sector, and improve mechanisms for supporting employment and entrepreneurship in rural areas. It is advisable to apply certain provisions in the activities of agricultural enterprises when developing human resources management strategies, improving employee skills, and strengthening the adaptability of production activities in conditions of instability. Key words: human capital, reproduction of human capital, rural areas, food system, food security, food system sustainability, agricultural sector, state agricultural policy, sustainable development.
ЕКОНОМІЧНІ ТА ПРАВОВІ ТЕНДЕНЦІЇ ПЕРЕДАЧІ ТЕХНОЛОГІЙ ПОДВІЙНОГО ВИКОРИСТАННЯ В УМОВАХ ГЛОБАЛЬНОГО ГЕОПОЛІТИЧНОГО ПРОТИСТОЯННЯ
Новікова І.Е. ЕКОНОМІЧНІ ТА ПРАВОВІ ТЕНДЕНЦІЇ ПЕРЕДАЧІ ТЕХНОЛОГІЙ ПОДВІЙНОГО ВИКОРИСТАННЯ В УМОВАХ ГЛОБАЛЬНОГО ГЕОПОЛІТИЧНОГО ПРОТИСТОЯННЯ Мета. Здійснення комплексного економіко-правового аналізу тенденцій передачі технологій подвійного використання в умовах глобального геополітичного протистояння та визначення рекомендацій щодо підвищення ефективності національної політики, експортного контролю та міжнародної координації у цій сфері. Методика дослідження. Методологічну основу становлять системний і міждисциплінарний підходи, що поєднують методи економічного аналізу, порівняльного правознавства, контент-аналізу нормативних актів та звітів Європейської комісії, аналіз статистичних даних (Eurostat, Держекспортконтроль), кейс-стаді українського ринку БпЛА, а також елементи теорії міжнародної безпеки та governance технологій подвійного використання. Результати дослідження. Проаналізовано еволюцію режиму експортного контролю ЄС за товарами подвійного використання та показано, що Європейський Союз посилює свою роль ключового регуляторного центру у цій сфері. Встановлено, що вартість санкціонованого експорту dual-use товарів у ЄС зросла до 57,3 млрд євро у 2022 році, а кількість відмов у ліцензуванні збільшилася до 831 випадку, що свідчить про одночасне розширення контрольованого експорту й посилення «фільтрації» ризиків. Доведено, що геоекономічне протистояння США–Китай формує нові обмеження для передачі чутливих технологій, впливаючи на торговельні потоки, регуляторну політику та ризики реекспорту. З’ясовано, що український кейс характеризується унікальною динамікою: у період війни відбулося різке зростання кількості виробників дронів (приблизно у 12 разів) та обсягів виробництва БпЛА (приблизно у 100 разів) на тлі структурної перебудови оборонно-промислового комплексу. Обґрунтовано, що така динаміка поєднується із селективною лібералізацією імпорту критичних технологій та посиленням режимів експортного контролю, що зумовлює потребу в адаптації національної політики та механізмів міжнародної координації у сфері технологій подвійного використання. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше запропоновано інтегровану міждисциплінарну модель аналізу передачі технологій подвійного використання, що поєднує економічні, правові та безпекові параметри. Обґрунтовано нові взаємозв’язки між регуляторними режимами ЄС, геополітичним зсувом США-Китай і трансформацією національних секторів dual-use технологій. Запропоновано концепцію «синхронізованої багаторівневої політики» для України. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані при формуванні державної політики України у сфері експортного контролю, прискоренні інтеграції у міжнародні ланцюги постачання dual-use технологій, удосконаленні законодавства щодо НДДКР та підтримки інновацій, а також у розробці галузевих програм розвитку БпЛА, кібербезпеки й технологій спостереження. Ключові слова: технології подвійного використання, експортний контроль, геополітичне протистояння, інноваційна політика, національна безпека. Novikova I.E. ECONOMIC AND LEGAL TRENDS OF THE TRANSFER OF DUAL-USE TECHNOLOGIES IN THE CONDITIONS OF GLOBAL GEOPOLITICAL CONFLICT Purpose. The aim of the article is to conduct a comprehensive economic and legal analysis of the trends in the transfer of dual-use technologies under conditions of global geopolitical confrontation and to formulate recommendations for enhancing the effectiveness of national policy, export control, and international coordination in this field. Methodology of research. The research applies a systemic and interdisciplinary approach combining economic analysis, comparative legal methods, content analysis of EU and Ukrainian regulatory documents, examination of Eurostat and national export control statistics, and a case study of the rapid development of Ukraine’s UAV sector. The theoretical framework incorporates concepts of international security, dual-use governance, and global technology regulation. Research results. The evolution of the EU export control regime for dual-use items is analysed and it is shown that the European Union is strengthening its role as a key regulatory centre in this field. It is established that the value of authorised exports of dual-use goods in the EU increased to EUR 57.3 billion in 2022, while the number of licence denials rose to 831, which indicates both an expansion of controlled exports and a tightening of risk filtering. It is demonstrated that the geo-economic confrontation between the United States and China generates new constraints on the transfer of sensitive technologies, affecting trade flows, regulatory policy and re-export risks. It is shown that the Ukrainian case is characterised by a unique dynamic: during the war, the number of drone manufacturers increased approximately twelvefold and the output of UAVs grew roughly one hundredfold against the background of a structural transformation of the defence-industrial complex. It is substantiated that this dynamic is combined with the selective liberalisation of imports of critical technologies and the strengthening of export control regimes, which necessitates the adaptation of national policy and mechanisms of international coordination in the field of dual-use technologies. Originality. The article offers an original integrated framework for analysing dual-use technology transfers, combining economic, legal, and geopolitical dimensions. It reveals new mechanisms through which global power shifts and EU regulatory evolution reshape national innovation systems and security-sensitive technology flows. The research substantiates a model of synchronised multi-level policy for countries operating under high-security constraints. Practical value. The findings can inform the development of Ukraine’s export control policy, its integration into European and global dual-use value chains, the improvement of national innovation and R&D support mechanisms, and the formation of sectoral strategies for UAVs, cyber technologies, surveillance systems, and other critical dual-use capacities. Key words: dual-use technologies, export control, geopolitical confrontation, innovation policy, national security.
НАПРЯМИ ІНТЕГРАЦІЇ УКРАЇНИ ДО ГЛОБАЛЬНИХ ЛАНЦЮГІВ СТВОРЕННЯ ВАРТОСТІ
Миценко В.І. НАПРЯМИ ІНТЕГРАЦІЇ УКРАЇНИ ДО ГЛОБАЛЬНИХ ЛАНЦЮГІВ СТВОРЕННЯ ВАРТОСТІ Мета. Систематизація напрямів інтеграції України до глобальних ланцюгів створення вартості з урахуванням галузевого, регіонального, інституційного та цифрового вимірів, а також узгодження цих напрямів із пріоритетами економічної безпеки та переходу від експортно-сировинної до моделі високої доданої вартості. Методика дослідження. Методологічну основу дослідження становлять системний та структурно-логічний аналіз, інституційний і порівняльний підходи, а також узагальнення наукових напрацювань вітчизняних і зарубіжних дослідників у сфері глобальних ланцюгів створення вартості. Системний підхід використано для аналізу участі України у ГЛСВ на макро-, мезо- та мікрорівнях з урахуванням виробничих, логістичних, інституційних і цифрових чинників. Структурно-логічний аналіз забезпечив послідовне виокремлення ключових секторів та напрямів поглиблення інтеграції України до ГЛСВ. Інституційний підхід застосовано для оцінки впливу регуляторного середовища, державної політики та міжнародної підтримки на стійкість ланцюгів створення вартості в умовах воєнних викликів. Порівняльний підхід дозволив зіставити моделі участі України у ГЛСВ у різні періоди та секторальні напрями. Узагальнення наукових джерел сприяло формуванню комплексних висновків щодо перспектив інтеграції України до глобальних ланцюгів високої доданої вартості. Результати дослідження. Визначено, що глобальні ланцюги створення вартості сформувалися як провідна форма організації сучасних світогосподарських зв’язків, у межах яких країни закріплюються не стільки як виробники готової продукції, скільки як носії окремих функцій – від постачання сировини до переробки, логістики, сервісу, контролю якості та дотримання екологічних стандартів. Обґрунтовано, що цифрова трансформація має розглядатися як горизонтальна інфраструктура інтеграції України до ГЛСВ і передбачає впровадження ERP- та логістичних систем, електронних реєстрів, сервісів митного й фітосанітарного оформлення, платформ простежуваності та сертифікації. Визначено ключову роль інституційних чинників, зокрема гармонізації нормативно-правової бази з правом ЄС, удосконалення стандартів якості й безпеки, а також розвитку механізмів моніторингу ризиків участі у ГЛСВ. Наукова новизна результатів дослідження. Обґрунтовано, що інтеграція України до глобальних ланцюгів створення вартості в умовах воєнних і післявоєнних трансформацій є багаторівневим процесом, який поєднує галузевий, регіональний, інституційний та цифровий виміри, що, на відміну від секторальних підходів, дає змогу комплексно оцінювати якість участі країни у ГЛСВ з позицій економічної стійкості та безпеки. Набуло подальшого розвитку положення щодо ролі аграрного сектору через обґрунтування переходу від сировинної до інтегрованої моделі участі з глибокою переробкою та розвитком агрологістики. Удосконалено підхід до визначення напрямів інтеграції України до ГЛСВ шляхом урахування цифрової трансформації як горизонтальної інфраструктури ланцюгів створення вартості, що підвищує адаптивність і конкурентоспроможність національних виробників. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані при формуванні державної та регіональної економічної політики, розробленні галузевих стратегій і програм підтримки підприємств, орієнтованих на поглиблення участі України у глобальних ланцюгах створення вартості. Ключові слова: глобальні ланцюги створення вартості, інтеграція, додана вартість, цифровізація, логістика, економічна безпека, сталий розвиток. Mytsenko V.І. DIRECTIONS OF UKRAINE'S INTEGRATION INTO GLOBAL VALUE CHAINS Purpose. The aim of the article is to systematize the directions of Ukraine's integration into global value chains, taking into account the sectoral, regional, institutional, and digital dimensions, as well as to align these directions with the priorities of economic security and the transition from an export-raw material model to a high value-added model. Methodology of research. The methodological basis of the study comprises a systems and structural-logical analysis, institutional and comparative approaches, as well as the synthesis of scientific findings of domestic and foreign researchers in the field of global value chains. The systemic approach was used to analyse Ukraine’s participation in GLSVs at the macro, meso and micro levels, taking into account production, logistics, institutional and digital factors. Structurally-logical analysis ensured the sequential identification of key sectors and areas for deepening Ukraine’s integration into the GVCs. The institutional approach was used to evaluate the impact of the regulatory environment, state policy and international support on the resilience of value chains in the face of military challenges. The comparative approach allowed us to compare models of Ukraine’s participation in GVCs in different periods and sectors. The synthesis of scientific sources contributed to the formation of comprehensive conclusions regarding the prospects for Ukraine’s integration into global value chains with high added value. Findings. The article demonstrates that global value chains have become the dominant form of organization of contemporary global economic relations, within which countries are positioned not so much as producers of finished goods but rather as performers of specific functions – from raw material supply to processing, logistics, services, quality control, and compliance with environmental standards. It is substantiated that digital transformation should be considered a horizontal infrastructure for Ukraine’s integration into GVCs and includes the implementation of ERP and logistics systems, electronic registries, customs and phytosanitary clearance services, as well as traceability and certification platforms. The key role of institutional factors is identified, in particular the harmonization of the regulatory framework with EU law, improvement of quality and safety standards, and the development of mechanisms for monitoring the risks of participation in GVCs. Originality. It has been substantiated that the integration of Ukraine into global value chains in the context of military and post-military transformations is a multi-level process that combines sectoral, regional, institutional and digital dimensions. Unlike sectoral approaches, this allows for a comprehensive evaluation of the quality of a country’s participation in GLVC from the perspective of economic resilience and security. The role of the agricultural sector has been further developed through the justification of the transition from a raw materials-based model to an integrated model involving deep processing and the development of agri-logistics. The approach to determining the directions of Ukraine’s integration into the GVCs has been improved by taking into account the digital transformation of the horizontal infrastructure of the value chains, which increases the adaptability and competitiveness of national producers. Practical value. The results of the study can be used when forming state and regional economic policy, developing sectoral strategies and programmes to support enterprises, and promoting Ukraine's participation in global value chains. Key words: global value chains, integration, value added, digitalization, logistics, economic security, sustainable development.
ТРАНСФОРМАЦІЯ СТРУКТУРИ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ В УМОВАХ ВОЄННОГО ШОКУ
Черненко Д.Є. ТРАНСФОРМАЦІЯ СТРУКТУРИ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ В УМОВАХ ВОЄННОГО ШОКУ Мета. З’ясування особливостей впливу воєнного шоку на структуру людського капіталу та виявлення трансформаційних змін у його основних складових. Методика дослідження. Методологічну основу становлять системний підхід, структурно-функціональний аналіз, компаративний аналіз та метод соціально-економічної діагностики для оцінювання трансформацій у сфері людського капіталу під впливом війни. Використано контент-аналіз аналітичних звітів міжнародних організацій, національних статистичних даних, нормативно-правових документів України, а також наукових праць, присвячених впливу збройних конфліктів на демографічні та ринково-трудові процеси. Емпіричну базу сформовано на основі офіційних показників міграції, зайнятості, освітніх втрат, демографічної динаміки. Результати дослідження. Встановлено, що воєнний шок чинить системний і багатовимірний вплив на структуру людського капіталу, порушуючи усталені механізми його формування, відтворення та використання. Узагальнення результатів, представлених у порівняльній матриці та структурній схемі, свідчить про одночасні демографічні, освітньо-кваліфікаційні, професійні, галузеві та соціальні зрушення, зумовлені міграційними процесами, деформацією ринку праці, трансформацією зайнятості та погіршенням стану здоров’я населення. Виявлено, що ці зміни мають взаємопов’язаний характер і проявляються з різною інтенсивністю залежно від регіональних умов, галузевої спеціалізації та інституційної спроможності економіки. Війна одночасно посилює втрати людського потенціалу та ініціює процеси вимушеної адаптації, що змінюють структуру навичок і професійних траєкторій. У такому контексті трансформація людського капіталу набуває не лише деструктивного, а й структуроутворюючого характеру, формуючи нові вимоги до якості робочої сили. Сукупність окреслених змін формує нову конфігурацію людського потенціалу, у якій зростає значення адаптивності, мобільності, цифрових компетентностей і здатності до швидкої професійної переорієнтації. Наукова новизна результатів дослідження. Набуло подальшого розвитку трактування процесів трансформації людського капіталу в умовах воєнного шоку як системного процесу, що поєднує посилення структурних ризиків та адаптаційні зрушення. Ідентифіковано вплив воєнного шоку на людський капітал із урахуванням демографічних, освітньо-кваліфікаційних, професійних, галузевих та соціально-психологічних складових, що, на відміну від існуючих підходів, дозволяє цілісніше інтерпретувати трансформаційні процеси в умовах кризових станів. Практична значущість результатів дослідження. Отримані результати можуть бути використані у формуванні державної політики з відновлення та модернізації людського капіталу у сферах освіти, охорони здоров’я, регіонального розвитку, ринку праці та міграційної політики. Матеріали дослідження є корисними для розроблення програм перекваліфікації, стратегій демографічного відновлення, регіональних планів відбудови та комплексних заходів підтримки ментального здоров’я. Ключові слова: людський капітал, воєнний шок, міграція, зайнятість, демографічні зміни, освітні втрати, професійна структура, здоров’я населення, ринок праці, післявоєнне відновлення. Chernenko D.Ye. TRANSFORMATION OF THE STRUCTURE OF HUMAN CAPITAL IN THE CONTEXT OF WAR SHOCK Purpose. The aim of the article is to identify the specifics of the impact of war shock on the structure of human capital and revealing transformational changes in its main components. Methodology of research. The methodological basis consists of a systematic approach, structural-functional analysis, comparative analysis, and a method of socio-economic diagnostics for assessing transformations in the sphere of human capital under the influence of war. Content analysis of analytical reports of international organisations, national statistical data, regulatory and legal documents of Ukraine, as well as scientific works devoted to the impact of armed conflicts on demographic and market-labour processes was used. The empirical base was formed on the basis of official indicators of migration, employment, educational losses, and demographic dynamics. Findings. It has been established that the war shock has a systemic and multidimensional impact on the structure of human capital, disrupting the established mechanisms of its formation, reproduction, and use. A summary of the results presented in a comparative matrix and structural diagram indicates simultaneous demographic, educational, professional, sectoral and social shifts caused by migration processes, labour market deformation, employment transformation and deterioration in the health of the population. It has been found that these changes are interrelated and manifest themselves with varying intensity depending on regional conditions, sectoral specialisation and the institutional capacity of the economy. The war simultaneously exacerbates the loss of human potential and initiates processes of forced adaptation that change the structure of skills and professional trajectories. In this context, the transformation of human capital takes on not only a destructive but also a structure-forming character, shaping new requirements for the quality of the workforce. The combination of these changes forms a new configuration of human potential, in which the importance of adaptability, mobility, digital competencies and the ability to quickly reorient oneself professionally is growing. Originality. The interpretation of human capital transformation processes in conditions of military shock as a systemic process combining increased structural risks and adaptive shifts has been further developed. The impact of military shock on human capital has been identified, taking into account demographic, educational, professional, sectoral and socio-psychological components, which, unlike existing approaches, allows for a more comprehensive interpretation of transformation processes in crisis conditions. Practical value. The results obtained can be used in the formation of state policy on the restoration and modernisation of human capital in the fields of education, health care, regional development, the labour market and migration policy. The research materials are useful for the development of retraining programmes, demographic recovery strategies, regional reconstruction plans and comprehensive mental health support measures. Key words: human capital, war shock, migration, employment, demographic change, educational losses, occupational structure, population health, labour market, post-war recovery.
НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ ТА ЕКОНОМІКО-ОРГАНІЗАЦІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ РОЗВИТКУ ВІДНОВЛЮВАЛЬНОЇ ЕНЕРГЕТИКИ В ЄС: АНАЛІЗ ВИРОБНИЦТВА ТА ПРОГНОЗНІ ОЦІНКИ
Пуцентейло П.Р., Бруханський Р.Ф., Брич Б.В. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ ТА ЕКОНОМІКО-ОРГАНІЗАЦІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ РОЗВИТКУ ВІДНОВЛЮВАЛЬНОЇ ЕНЕРГЕТИКИ В ЄС: АНАЛІЗ ВИРОБНИЦТВА ТА ПРОГНОЗНІ ОЦІНКИ Мета. Дослідження нормативно-правового та економіко-організаційного забезпечення розвитку відновлюваної енергетики в Європейському Союзі, здійснення аналізу динаміки виробництва енергії з ВДЕ у 2010–2023 роках, а також надання прогнозних оцінок розвитку сектору до 2028 року з урахуванням сучасних стратегічних орієнтирів ЄС. Методика дослідження. Методологічною основою дослідження є діалектичний метод наукового пізнання та системний підхід. В процесі дослідження використано комплекс наукових методів, що забезпечують аналіз розвитку відновлюваних джерел енергії, зокрема аналізу і синтезу, аналітичний – при опрацюванні літературних та Internet-джерел; статистичний аналіз ‒ при оцінюванні динаміки розвитку ВДЕ, визначенні ключових напрямків у впровадженні ВДЕ, порівнянні обсягів виробництва електроенергії з різних джерел (сонячна, вітрова енергетика тощо) для встановлення динаміки їх розвитку в ЄС. Застосування трендового аналізу дало змогу ідентифікувати основні чинники впливу на розвиток ВДЕ, здійснити прогноз розвитку ВДЕ в ЄС. Графічний метод застосовано для візуалізації статистичних даних і трендів, що забезпечує більш наочне представлення динаміки розвитку ВДЕ та спрощує інтерпретацію отриманих результатів; методи прогнозування ‒ для визначення перспектив розвитку. Результати дослідження. Досліджено питання сутності, структури та особливостей функціонування ВДЕ в ЄС; конкретизовано організаційні аспекти та основні нормативні акти, що забезпечують їх формування та функціонування. Розглянуто особливості змісту ВДЕ в ЄС, визначено особливості їх складових задля досягнення енергетичної безпеки. Проаналізовано тенденції та визначено ключові напрямки впровадження ВДЕ в ЄС. Виконано порівняння обсягів виробництва електроенергії із різних джерел (сонячна, вітрова енергетика тощо) для оцінювання динаміки їх розвитку в ЄС. Наукова новизна результатів дослідження. Здійснено прогноз розвитку потужності відновлюваної енергетики в ЄС на 2024–2028 роки експоненціальним згладжуванням. Практична значущість результатів дослідження. Проведене дослідження дало змогу забезпечити комплексний і багатосторонній аналіз розвитку відновлюваної енергетики, виявити ключові економічні аспекти виробництва, визначити тенденції, а також запропонувати рекомендації для подальшого зростання сектора в ЄС. Обґрунтовані результати дослідження можуть бути використані для оцінювання тенденцій розвитку ВДЕ на 2024–2028 роки для визначення пріоритетів інвестування в ЄС. Ключові слова: відновлювані джерела енергії, ЄС, енергетичний перехід, Директиви ЄС, нормативно-правове забезпечення, економіко-організаційне забезпечення, розвиток відновлюваної енергетики, економічні та фінансові інструменти підтримки ВДЕ, динаміка виробництва енергії з ВДЕ, прогноз розвитку ВДЕ в ЄС. Putsenteilo P.R., Brukhanskyi R.F., Brych B.V. REGULATORY, LEGAL, ECONOMIC AND ORGANIZATIONAL SUPPORT FOR THE DEVELOPMENT OF RENEWABLE ENERGY IN THE EU: ANALYSIS OF PRODUCTION AND FORECAST ESTIMATES Purpose. The aim of the article is to study the regulatory, legal, economic and organizational support for the development of renewable energy in the European Union, to analyse the dynamics of energy production from RES in 2010-2023, as well as to provide forecast estimates of the development of the sector until 2028, taking into account the current EU strategic guidelines. Methodology of research. The dialectical method of scientific knowledge and the systemic approach are the methodological basis of the study.The study uses a set of scientific methods that enable the analysis of the development of renewable energy sources, in particular analysis and synthesis, analytical methods when processing literary and Internet sources; statistical analysis – when assessing the dynamics of RES development, identifying key areas for RES implementation, comparing electricity production volumes from different sources (solar, wind energy, etc.) to establish the dynamics of their development in the EU. The use of trend analysis made it possible to identify the main factors influencing the development of RES and to forecast the development of RES in the EU. The graphical method was used to visualize statistical data and trends, which provides a more vivid representation of the dynamics of RES development and simplifies the interpretation of the results obtained, while forecasting methods were used to determine development prospects. Findings. The essence, structure, and peculiarities of RES functioning in the EU are examined; organizational aspects and key regulatory acts ensuring their formation and functioning are specified. The peculiarities of the content of RES in the EU were considered, and the peculiarities of their components for achieving energy security were determined. Trends have been analysed and key areas for the implementation of renewable energy sources in the EU have been identified. A comparison of electricity production volumes from different sources (solar, wind energy, etc.) has been carried out to assess the dynamics of their development in the EU. Originality. A forecast of renewable energy capacity development in the EU for 2024–2028 has been made, and three development scenarios have been identified. Practical value. The study provided a comprehensive and multifaceted analysis of renewable energy development, identified key economic aspects of production, determined trends, and offered recommendations for further growth of the sector in the EU. The substantiated results of the study can be used to assess RES development trends for 2024–2028 in order to determine investment priorities in the EU. Key words: renewable energy sources, EU, energy transition, EU directives, regulatory framework, economic and organizational support, renewable energy development, economic and financial instruments for supporting RES, dynamics of RES energy production, forecast for RES development in the EU.
Інформаційні технології та економічна безпека
економічні та фінансові інструменти підтримки ВДЕ
СТРАТЕГІЧНІ НАПРЯМИ МОДЕРНІЗАЦІЇ МЕХАНІЗМІВ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ ТРАНСКОРДОННИМ СПІВРОБІТНИЦТВОМ В КОНТЕКСТІ ЄВРОПЕЙСЬКОЇ ІНТЕГРАЦІЇ
Андрусів У.Я., Графська О.І. СТРАТЕГІЧНІ НАПРЯМИ МОДЕРНІЗАЦІЇ МЕХАНІЗМІВ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ ТРАНСКОРДОННИМ СПІВРОБІТНИЦТВОМ В КОНТЕКСТІ ЄВРОПЕЙСЬКОЇ ІНТЕГРАЦІЇ Мета. Визначення стратегічних напрямів модернізації механізмів державного управління транскордонним співробітництвом України в контексті європейської інтеграції та розробка рекомендацій щодо їх практичної реалізації. Методи дослідження. У дослідженні використано комплекс загальнонаукових та спеціальних методів: системний аналіз ‒ для дослідження структури та взаємозв’язків механізмів державного управління; порівняльний аналіз ‒ для зіставлення вітчизняних та європейських практик транскордонного співробітництва; інституційний аналіз ‒ для вивчення організаційних форм та правових механізмів; метод експертних оцінок ‒ для визначення пріоритетних напрямів модернізації. Результати дослідження. Проаналізовано сучасний стан інституційного забезпечення транскордонного співробітництва та виявлено ключові недоліки: недосконалість координаційних механізмів, обмежену інституційну спроможність регіональних органів влади, недостатній рівень адаптації національного законодавства до європейських норм. Визначено шість взаємопов’язаних стратегічних напрямів модернізації: інституційну трансформацію, гармонізацію нормативно-правової бази, диверсифікацію фінансових механізмів, цифровізацію управлінських процесів, розвиток людського капіталу, впровадження систем моніторингу та оцінювання. Наукова новизна результатів дослідження. Удосконалено методичний підхід до системи моніторингу та оцінювання транскордонного співробітництва на основі комплексу взаємопов’язаних кількісних та якісних індикаторів, що на відміну від існуючих базується на п’ятикомпонентній структурі показників (економічних, соціальних, торговельних, проєктних та громадської думки) з інтеграцією міжнародних стандартів оцінювання та дозволяє приймати обґрунтовані управлінські рішення щодо корегування стратегій міжнародної співпраці й підвищення результативності транскордонних ініціатив. Практична значущість результатів дослідження. Результати можуть бути використані центральними органами виконавчої влади для розробки стратегічних документів у сфері транскордонного співробітництва, регіональними та місцевими органами влади для удосконалення управлінських практик, науковими установами для подальших досліджень євроінтеграційних процесів. Запропоновані рекомендації сприятимуть підвищенню ефективності використання ресурсів міжнародної технічної допомоги та прискоренню процесів підготовки України до членства в Європейському Союзі. Ключові слова: транскордонне співробітництво, державне управління, європейська інтеграція, модернізація, інституційні механізми, єврорегіони, регіональна політика, координація, цифрова трансформація, міжнародні проєкти. Andrusiv U.Ya., Hrafska O.I. STRATEGIC DIRECTIONS FOR MODERNIZING PUBLIC ADMINISTRATION MECHANISMS OF CROSS-BORDER COOPERATION IN THE CONTEXT OF EUROPEAN INTEGRATION Purpose. The aim of the article is to identify strategic directions for modernizing the mechanisms of public management of cross-border cooperation in Ukraine in the context of European integration and to develop recommendations for their practical implementation. Methodology of research. The study employed a complex of general scientific and special methods: systems analysis – to examine the structure and interrelations of public administration mechanisms; comparative analysis – to compare domestic and European practices of cross-border cooperation; institutional analysis – to study organizational forms and legal mechanisms; expert evaluation method – to determine priority directions for modernization. Findings. The current state of institutional support for cross-border cooperation has been analysed and key shortcomings identified: imperfection of coordination mechanisms, limited institutional capacity of regional authorities, insufficient level of adaptation of national legislation to European norms. Six interrelated strategic directions for modernization have been determined: institutional transformation, harmonization of the regulatory and legal framework, diversification of financial mechanisms, digitalization of management processes, human capital development, implementation of monitoring and evaluation systems. Originality. Improved methodological approach to the system of monitoring and evaluation of cross-border cooperation based on a complex of interrelated quantitative and qualitative indicators, which, unlike existing ones, is based on a five-component structure of indicators (economic, social, trade, project-based, and public opinion) with integration of international evaluation standards and allows making informed management decisions regarding the adjustment of international cooperation strategies and enhancing the effectiveness of cross-border initiatives. Practical value. The results can be used by central executive authorities for developing strategic documents in the field of cross-border cooperation, by regional and local authorities for improving management practices, by research institutions for further studies of European integration processes. The proposed recommendations will contribute to improving the efficiency of international technical assistance resources utilization and accelerating Ukraine’s preparation processes for European Union membership. Key words: cross-border cooperation, public administration, European integration, modernization, institutional mechanisms, euroregions, regional policy, coordination, digital transformation, international projects.
БАНКІВСЬКІ ІНВЕСТИЦІЇ В ПРІОРИТЕТНІ ПРОЕКТИ ЗЕЛЕНОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ: ЄВРОІНТЕГРАЦІЙНИЙ ВИБІР УКРАЇНИ
Квасниця О.В., Дармограй І.В., Новіцький М.Р. БАНКІВСЬКІ ІНВЕСТИЦІЇ В ПРІОРИТЕТНІ ПРОЕКТИ ЗЕЛЕНОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ: ЄВРОІНТЕГРАЦІЙНИЙ ВИБІР УКРАЇНИ Мета. Обґрунтувати роль банківських інвестицій як ключового інструменту фінансування зеленої трансформації та євроінтеграційних пріоритетів України, з урахуванням стратегічних підходів Європейського Союзу до розвитку інфраструктури, енергетичної безпеки, цифровізації та сталого економічного зростання; а також розробити адаптивну трирівневу модель фінансування, що поєднує національні ініціативи, інструменти ЄС та механізми державно-приватного партнерства для забезпечення стійкого розвитку та інтеграції України до єдиного європейського простору. Методика дослідження. У процесі дослідження застосовано системний підхід до аналізу фінансових стратегій Європейського Союзу в контексті їх адаптації до вітчизняних умов. Метод порівняльного аналізу використано для зіставлення європейських інструментів фінансування інфраструктурних, енергетичних та цифрових проєктів із національними ініціативами. Структурно-логічний метод дозволив визначити взаємозв’язки між банківськими інвестиціями, державно-приватним партнерством та євроінтеграційними процесами. Елементи інституційного аналізу використано для оцінки ролі європейських фінансових інституцій у підтримці стійкості та розвитку української економіки. Результати дослідження. У статті розглянуто роль банківських інвестицій у забезпеченні зеленої трансформації та підтримці євроінтеграційного курсу України відповідно до стратегічних пріоритетів ЄС у сферах оборони, енергетики, конкурентоспроможності та підтримки України. Висвітлено, що зазначені пріоритети створюють умови для модернізації інфраструктури, прискорення реформ і наближення України до членства в ЄС. На основі аналізу досвіду Фонду модернізації ЄС обґрунтовано доцільність адаптації аналогічних механізмів для оновлення енергетичної інфраструктури України та інтеграції її з європейськими ринками. Відображено, що практичні стратегії ЄС у сфері безпеки включають інвестиції в підготовку та оснащення Збройних сил України, а також підготовку до відкриття кластеру «Основи» в межах політики розширення. Визначено, що інвестиції банківського сектору в транспортну інфраструктуру – у межах програм Connecting Europe Facility, екологізації портів, цифровізації управління трафіком і проєктів солідарності – сприяють досягненню цілей сталого розвитку та гармонізації транспортної системи України зі стандартами ЄС. Наукова новизна результатів дослідження. У роботі дістала подальшого розвитку трирівнева модель стратегічного фінансування, що поєднує наявні фінансові інструменти, національні програми й політику згуртованості ЄС. Обґрунтовано, що відсутність такої моделі може створити загрозу борговій стійкості та уповільнити євроінтеграційні процеси. Визначено пріоритетні напрями модернізації: розвиток залізничної інфраструктури (TEN-T, ERTMS), екологізація портів, формування міських мобільних хабів у межах декарбонізаційної політики ЄС. Доведено, що впровадження європейських стандартів управління ризиками та прозорості здатне підвищити роль українського банківського сектору у мобілізації приватного капіталу, розвитку державно-приватного партнерства та залученні іноземних інвестицій. Практична значущість результатів дослідження. Отримані результати щодо євроінтеграційних пріоритетів України у сфері зеленої трансформації відкривають можливості для модернізації інфраструктури, посилення безпеки та економічного зростання через залучення банківських інвестицій. Реалізація таких підходів сприятиме зміцненню фінансової стійкості держави та забезпеченню довгострокового економічного зростання на засадах сталого розвитку. Ключові слова: сталий розвиток, цифровізація, кредитні ресурси, територіальні громади, інвестування, публічні фінанси, зелені інвестиції, фінансові ресурси, ризик, безпека. Kvasnytsia O.V., Darmohrai I.V., Novitskyi M.R. BANK INVESTMENTS IN PRIORITY PROJECTS OF GREEN TRANSFORMATION: UKRAINE'S EUROPEAN INTEGRATION CHOICE Purpose. The aim of the article is to substantiate the role of bank investments as a key instrument for financing the green transformation and European integration priorities of Ukraine, taking into account the European Union's strategic approaches to infrastructure development, energy security, digitalization, and sustainable economic growth; and to develop an adaptive three-level financing model that combines national initiatives, EU instruments, and public-private partnership mechanisms to ensure sustainable development and integration of Ukraine into a single European space. Methodology of research. The study employs a systemic approach to analyzing the European Union’s financial strategies in the context of their adaptation to national conditions. The comparative analysis method is used to contrast European financing instruments for infrastructure, energy, and digital projects with domestic initiatives. The structural-logical method enables the identification of interconnections between banking investments, public-private partnerships, and European integration processes. Elements of institutional analysis are applied to assess the role of European financial institutions in supporting the resilience and development of Ukraine’s economy. Findings. The article examines the role of bank investments in ensuring green transformation and supporting Ukraine's European integration course in line with the EU's strategic priorities in the areas of defense, energy, competitiveness, and support for Ukraine. It highlights that these priorities create conditions for infrastructure modernization, acceleration of reforms, and Ukraine's rapprochement with EU membership. Based on an analysis of the EU Modernization Fund's experience, the article substantiates the feasibility of adapting similar mechanisms to upgrade Ukraine's energy infrastructure and integrate it with European markets. It is noted that the EU's practical security strategies include investments in the training and equipping of the Armed Forces of Ukraine, as well as preparations for the opening of the “Fundamentals” cluster within the framework of the enlargement policy. It is determined that investments by the banking sector in transport infrastructure – within the framework of the Connecting Europe Facility programs, the greening of ports, the digitization of traffic management, and solidarity projects – contribute to the achievement of sustainable development goals and the harmonization of Ukraine's transport system with EU standards. Originality. The paper further develops a three-level model of strategic financing that combines existing financial instruments, national programs, and EU cohesion policy. It is argued that the absence of such a model could threaten debt sustainability and slow down European integration processes. Priority areas for modernisation have been identified: development of railway infrastructure (TEN-T, ERTMS), greening of ports, and formation of urban mobility hubs within the EU's decarbonisation policy. It is proven that the implementation of European standards of risk management and transparency can increase the role of the Ukrainian banking sector in mobilizing private capital, developing public-private partnerships, and attracting foreign investment. Practical value. The obtained results regarding Ukraine’s European integration priorities in the field of green transformation reveal opportunities for infrastructure modernization, enhanced security, and economic growth through the mobilization of banking investments. The implementation of such approaches will contribute to strengthening the financial stability of the state and ensuring long-term economic growth based on sustainable development. Key words: sustainable development, digitalization, credit resources, territorial communities, investment, public finance, green investments, financial resources, risk, security.
INTEGRATION AND ACCOUNTING AND INFORMATION TRENDS OF THE DEVELOPMENT OF ELECTRONIC COMMERCE IN UKRAINE
Shevchuk O.A., Shevchuk N.A., Farion V.Ya., Muravskyi V.V. INTEGRATION AND ACCOUNTING AND INFORMATION TRENDS OF THE DEVELOPMENT OF ELECTRONIC COMMERCE IN UKRAINE Purpose. The purpose of this article is to systematize of integrative and information-accounting trends in the development of e-commerce to identify promising directions for improving the accounting and control of electronic trading. Methodology of research. The study employs system analysis, logical generalization, comparative analysis, and a structural-functional approach, which together made it possible to comprehensively reveal the impact of integration and digital transformations on the accounting and control of e-commerce activities. Findings. The development of e-commerce as one of the key drivers of the digital economy is examined, and the decisive role of modern information technologies in transforming electronic trade operations is substantiated. Despite pandemic-related and wartime risks, the Ukrainian e-commerce market continues to demonstrate growth, driven by the expansion of the online customer base and increasing electronic sales volumes. The study establishes that improving the performance of e-commerce enterprises directly depends on enhancing the management system of trade processes, which relies on high-quality, timely, and integrated accounting information. It is substantiated that the digitalization of accounting and control activities creates prerequisites for the development of complex integration processes in e-commerce, where information flows, technological solutions, communication channels, management approaches, and economic models converge. These integration changes contribute to the formation of a cohesive accounting and control system capable of supporting timely decision-making and ensuring stable enterprise performance in a dynamic digital environment. Ultimately, the study concludes that the integration and digitalization of accounting and control processes serve as key mechanisms for optimizing the operations of e-commerce entities, ensuring their resilience to external challenges, and forming the foundation for further development of electronic trade under the global transformations of the digital economy. Originality. For the first time, the study provides a comprehensive identification of integration processes occurring in the sphere of e-commerce, substantiating their impact on the accounting and control system. The research offers a holistic view of integration trends that encompass information interaction among market participants, the convergence of various digital platforms and technologies, the growing significance of communication channels, the alignment of business processes, and the integration of logistics, marketing, financial, and managerial functions, along with the intensification of globalization factors. The proposed conceptual model of the scientific paradigm of e-commerce generalizes these processes and provides a new theoretical approach to understanding the role of digital technologies in the transformation of accounting and control. Practical value. The research results can be used to improve the organization of accounting and control of electronic commercial operations at enterprises of various scales, particularly to enhance the efficiency of e-commerce management through the implementation of modern information technologies that ensure automation, integration, and digitalization of accounting processes. The developed theoretical and methodological approaches enable enterprises to optimize financial performance, improve the quality of management decisions, ensure a higher level of cybersecurity of accounting data, and strengthen the analytical capabilities of the control system. The practical value is also reflected in the fact that the proposed concept of integrating accounting-control instruments provides a foundation for enterprises to adapt to global changes accompanying the development of e-commerce, while supporting the formation of strategies for the continued digital transformation of trade process management. Key words: accounting, integration, control, information technologies, information trends, e-commerce, electronic trade, digital economy. Шевчук О.А., Шевчук Н.А., Фаріон В.Я., Муравський В.В. ІНТЕГРАЦІЙНІ ТА ОБЛІКОВО-ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕНДЕНЦІЇ РОЗВИТКУ ЕЛЕКТРОННОЇ КОМЕРЦІЇ В УКРАЇНІ Мета. Систематизація інтегративних та інформаційно-облікових тенденцій у розвитку електронної комерції для визначення перспективних напрямків удосконалення обліку та контролю електронної торгівлі. Методика дослідження. У дослідженні використано системний аналіз, логічні узагальнення, порівняльний аналіз та структурно-функціональний підхід, що дало змогу комплексно розкрити вплив інтеграційних і цифрових трансформацій на облік і контроль електронної торгівлі. Результати дослідження. Досліджено розвиток електронної комерції як одного з ключових напрямів становлення цифрової економіки та обґрунтовано визначальну роль сучасних інформаційних технологій у трансформації електронної торговельної діяльності. Попри пандемічні та військові ризики, український ринок електронної комерції продовжує демонструвати тенденції зростання, що зумовлено розширенням аудиторії онлайн-покупців та збільшенням обсягів електронних продажів. У ході дослідження визначено, що підвищення результативності функціонування підприємств електронної комерції прямо залежить від удосконалення системи управління торговельними процесами, основою якого є якісна, оперативна та інтегрована облікова інформація. Обґрунтовано, що цифровізація обліково-контрольної діяльності створює передумови для розвитку комплексних інтеграційних процесів у сфері електронної комерції, де відбувається об’єднання інформаційних потоків, технологічних рішень, комунікаційних каналів, управлінських підходів та економічних моделей. Обґрунтовано, що такі інтеграційні зміни сприяють формуванню цілісної системи обліку й контролю, здатної підтримувати оперативне прийняття рішень та забезпечувати стабільне функціонування підприємств у динамічному цифровому середовищі. У підсумку встановлено, що інтеграція та цифровізація обліково-контрольних процесів виступають провідними механізмами оптимізації діяльності закладів електронної комерції, забезпечують їхню стійкість до зовнішніх викликів і формують основу для подальшого розвитку електронної торгівлі в умовах глобальних трансформацій цифрової економіки. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше комплексно ідентифіковано інтеграційні процеси, що відбуваються у сфері електронної комерції з обґрунтуванням їх впливу на систему бухгалтерського обліку й контролю. Дослідження пропонує цілісне бачення інтеграційних тенденцій, які охоплюють інформаційну взаємодію між учасниками ринку, поєднання різних цифрових платформ і технологій, зростання значущості комунікаційних каналів, зближення бізнес-процесів, інтеграцію логістичних, маркетингових, фінансових і управлінських функцій, а також посилення глобалізаційних чинників. Запропонована концептуальна модель наукової парадигми електронної комерції узагальнює ці процеси й забезпечує новий теоретичний підхід до розуміння ролі цифрових технологій у трансформації обліку та контролю. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані для вдосконалення організації обліку й контролю електронних торговельних операцій на підприємствах різних масштабів, зокрема для підвищення ефективності управління електронною комерцією завдяки впровадженню сучасних інформаційних технологій, що забезпечують автоматизацію, інтеграцію та цифровізацію облікових процесів. Розроблені теоретичні та методичні підходи дають змогу підприємствам оптимізувати фінансові результати, покращити якість управлінських рішень, забезпечити більш високий рівень кіберзахисту облікових даних і підвищити аналітичні можливості системи контролю. Також сформована концепція інтеграції обліково-контрольних інструментів створює основу для адаптації підприємств до глобальних змін, що супроводжують розвиток електронної комерції, а також сприяє формуванню стратегії подальшої цифрової трансформації управління торговельними процесами. Ключові слова: облік, інтеграція, контроль, інформаційні технології, інформаційні тренди, електронна комерція, електронна торгівля, цифрова економіка.
БУХГАЛТЕРСЬКИЙ ОБЛІК ЯК ІНСТРУМЕНТ ФІНАНСОВОЇ ГРАМОТНОСТІ: ВИКЛИКИ ДЛЯ ЕКОНОМІЧНОЇ ОСВІТИ
Свиноус І.В., Туржанський В.А., Хома Д.М. БУХГАЛТЕРСЬКИЙ ОБЛІК ЯК ІНСТРУМЕНТ ФІНАНСОВОЇ ГРАМОТНОСТІ: ВИКЛИКИ ДЛЯ ЕКОНОМІЧНОЇ ОСВІТИ Мета. Визначення ролі бухгалтерського обліку у формуванні фінансової грамотності, обґрунтування його значення для особистісного та професійного розвитку, а також окреслення основних викликів, які постають перед економічною освітою України у процесі інтеграції у світовий освітній та економічний простір. Методика дослідження. У статті застосовано комплекс загальнонаукових і спеціальних методів пізнання. Методи аналізу та синтезу використано для розкриття сутності бухгалтерського обліку як інструмента формування фінансової грамотності та визначення його місця у системі економічної освіти. Порівняльний метод дав змогу зіставити міжнародний і вітчизняний досвід викладання облікових дисциплін та інтеграції їх у навчальні програми. Структурно-логічний підхід використано для систематизації сучасних викликів і тенденцій розвитку облікової освіти. Додатково застосовано елементи статистичного аналізу та контент-аналізу освітніх документів і наукових публікацій для оцінки ефективності освітніх практик у контексті підвищення фінансової грамотності. Результати дослідження. Дослідження показало, що бухгалтерський облік виступає важливим інструментом формування фінансової грамотності, оскільки забезпечує практичні знання з управління фінансами та прийняття економічних рішень. Виявлено, що інтеграція облікових дисциплін у навчальні програми підвищує здатність студентів орієнтуватися у фінансових потоках та критично оцінювати економічну інформацію. Порівняння міжнародного та українського досвіду свідчить про необхідність адаптації освітніх практик до вимог глобалізованого ринку. Наукова новизна результатів дослідження. У статті вперше обґрунтовано роль бухгалтерського обліку як системного інструмента підвищення фінансової грамотності здобувачів економічної освіти. Запропоновано інтеграційний підхід, що передбачає поєднання традиційних облікових дисциплін із цифровими технологіями та інноваційними освітніми практиками. Уточнено сутність фінансової грамотності у контексті економічної освіти, де наголос робиться на практичних компетентностях у сфері аналізу й управління фінансовими потоками. Виявлено специфічні виклики для української системи вищої освіти, пов’язані з адаптацією до міжнародних стандартів та цифровізації. Сформульовано концептуальні засади удосконалення навчальних програм з обліку як бази для підвищення конкурентоспроможності випускників на глобальному ринку праці. Встановлено, що ключовими викликами залишаються цифровізація обліку, оновлення змісту дисциплін та підготовка викладачів до нових освітніх підходів. Загалом результати підтверджують, що модернізація бухгалтерської освіти є необхідною умовою підвищення фінансової грамотності молоді та зміцнення економічної освіти в Україні. Практична значущість результатів дослідження. Отримані результати мають прикладне значення для удосконалення навчальних програм з бухгалтерського обліку у закладах вищої освіти економічного профілю. Запропоновані підходи можуть бути використані при розробленні курсів і методичних матеріалів, спрямованих на формування фінансової грамотності студентів. Результати можуть бути використані викладачами, адміністраціями університетів та органами освітньої політики для підвищення якості економічної освіти. Ключові слова: бухгалтерський облік, фінансова грамотність, економічна освіта, цифровізація, освітні програми, компетентності, фінансова стабільність. Svynous I.V., Turzhanskyi V.A., Khoma D.M. ACCOUNTING AS A TOOL FOR FINANCIAL LITERACY: CHALLENGES FOR ECONOMIC EDUCATION Purpose. The aim of the article is to determine the role of accounting in the formation of financial literacy, to substantiate its importance for personal and professional development, and to outline the main challenges facing economic education in Ukraine in the process of integration into the global educational and economic space. Methodology of research. The article uses a bunch of general scientific and special methods of cognition. Methods of analysis and synthesis are used to reveal the essence of accounting as a tool for building financial literacy and figuring out its place in the economic education system. The comparative method made it possible to compare international and domestic experience in teaching accounting disciplines and integrating them into educational programmes. A structural and logical approach was used to systematise contemporary challenges and trends in the development of accounting education. In addition, elements of statistical analysis and content analysis of educational documents and scientific publications were used to assess the effectiveness of educational practices in the context of improving financial literacy. Findings. The study showed that accounting is an important tool for developing financial literacy, as it provides practical knowledge of financial management and economic decision-making. It was found that the integration of accounting disciplines into educational programmes increases students' ability to navigate financial flows and critically evaluate economic information. A comparison of international and Ukrainian experience indicates the need to adapt educational practices to the requirements of the globalised market. It has been established that the key challenges remain the digitisation of accounting, updating the content of disciplines and preparing teachers for new educational approaches. Overall, the results confirm that the modernisation of accounting education is a necessary condition for improving the financial literacy of young people and strengthening economic education in Ukraine. Originality. The article substantiates for the first time the role of accounting as a systemic tool for improving the financial literacy of students of economics. An integrative approach is proposed, which involves combining traditional accounting disciplines with digital technologies and innovative educational practices. The essence of financial literacy in the context of economic education is clarified, with an emphasis on practical competencies in the analysis and management of financial flows. Specific challenges for the Ukrainian higher education system related to adaptation to international standards and digitalisation are identified. The conceptual foundations for improving accounting curricula as a basis for increasing the competitiveness of graduates in the global labour market are formulated. It was found that the key challenges remain the digitalization of accounting, updating the content of disciplines, and training teachers for new educational approaches. Overall, the results confirm that the modernization of accounting education is a necessary condition for increasing the financial literacy of young people and strengthening economic education in Ukraine. Practical value. The obtained results have practical significance for improving accounting curricula in higher education institutions with an economic profile. The proposed approaches can be used in the development of courses and teaching materials aimed at developing students' financial literacy. The results can be used by teachers, university administrations and educational policy bodies to improve the quality of economic education. Key words: accounting; financial literacy; economic education; accounting training; digitalisation; educational programmes; competencies; financial stability.
БАЗИ ДАНИХ ЯК НОВІТНІ АКТИВИ: КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ ТА ВИКЛИКИ ВІДОБРАЖЕННЯ В ОБЛІКУ ТА ЗВІТНОСТІ
Бруханський Р.Ф., Спільник І.В., Спільник П.М. БАЗИ ДАНИХ ЯК НОВІТНІ АКТИВИ: КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ ТА ВИКЛИКИ ВІДОБРАЖЕННЯ В ОБЛІКУ ТА ЗВІТНОСТІ Мета. Дослідження концептуальних засад, аналіз проблемних аспектів і викликів визнання, оцінки та відображення баз даних як новітніх активів цифрової економіки у системі бухгалтерського обліку та звітності. Методика дослідження. У роботі застосовано сукупність загально-наукових методів пізнання (спостереження – для оцінки ролі баз даних у сучасній економіці; порівняння – для виявлення відмінності баз даних від інших нематеріальних активів; узагальнення і систематизація – для виокремлення сутнісних характеристик баз даних як об’єктів обліку; формулювання висновків з проведеного дослідження; логічний та причинно-наслідковий аналіз для виявлення проблемних аспектів облікового визнання та розкриття інформації у звітності, а також критичний огляд для чинних нормативно-правових актів, практики їхнього застосування та пов’язаних з проблемою наукових публікацій) з опорою на дедуктивний підхід. У цілому дослідження має теоретико-аналітичний характер і виконане з використанням кабінетних методів, що дозволило здійснити певні узагальнення та обґрунтувати пропозиції щодо удосконалення стандартизації, розвитку теорії та вдосконалення практики обліку звітування. Результати дослідження. Задля досягнення визначеної мети проаналізовано роль баз даних у реаліях сучасної економіки; систематизовано асоційовані з ними переваги і основні сутнісні характеристики; за результатами порівняння з іншими нематеріальними активами виявлено принципові їхні відмінності. У ході вивчення і критичного опрацювання норм регламентуючих облік документів, чинної практики відображення баз даних у системі обліку й звітності, а також пов’язаних з проблемою публікацій науковців і практиків на основі логічного та причинно-наслідкового аналізу виявлено низку проблемних аспектів для визнання баз даних як самостійних об’єктів обліку, які зумовлюють подальші виклики можливого застосування що до них облікових процедур. На основі опрацьованих джерел проаналізовані можливості застосування різних підходів до оцінки вартості активів даних та здійснено порівняльну оцінку сценаріїв вибору її методів з врахуванням економічного контексту (приводу для її здійснення). У висновках узагальнено логічний підсумок розгляду про недосконалість традиційних облікових підходів до нетипових новітніх об’єктів та запропоновані можливі варіанти її усунення та визначено перспективи подальших наукових розвідок. Наукова новизна результатів дослідження. Робота є новим внеском у концептуальне обґрунтування баз даних як самостійного виду новітніх нематеріальних активів, що мають специфічні ознаки порівняно з традиційними об’єктами обліку. Уперше систематизовано сутнісні характеристики баз даних як економічного ресурсу, визначено їхні ключові відмінності від інших нематеріальних активів, а також ідентифіковано проблемні аспекти їх визнання та відображення у фінансовій звітності. На основі критичного аналізу регламентуючих облік документів і пов’язаних публікацій удосконалено методологію обліку баз даних, зокрема шляхом диференціації методів їхньої оцінки відповідно до цілей використання та економічного контексту. Виявлені у ході дослідження проблемні аспекти та можливі подальші виклики для релевантного відображення новітніх цифрових активів зумовили пропозицію щодо необхідності розробки окремих спеціальних або докорінного перегляду чинних регламентуючих облік і звітність документів. Практична значущість результатів дослідження. Розглянуті положення і пропозиції можуть бути враховані при удосконаленні (розробці) регулюючих облік нормативно-правових документів задля усунення прогалин і неоднозначності у застосуванні стандартів обліку з визнання, оцінки й застосування облікових процедур щодо баз даних, а, отже, ‒ удосконаленню методології обліку та поліпшенню інформаційної цінності фінансової та іншої звітності. Водночас дослідження сприяє теоретичному обґрунтуванню розроблення політики активів даних у практиці корпоративного управління. Ключові слова: облік, звітність, бази даних, активи даних, визнання, оцінка, стандарти обліку і звітності. Brukhanskyi R.F., Spilnyk I.V., Spilnyk P.M. DATABASES AS EMERGING ASSETS: CONCEPTUAL PRINCIPLES AND CHALLENGES OF REFLECTION IN ACCOUNTING AND REPORTING Purpose. The aim of the article is to study the conceptual principles, analyse the problematic aspects and challenges of recognizing, assessing and reflecting of databases as emerging assets of the digital economy in the accounting and reporting system. Methodology of research. The work uses a set of general scientific cognition methods (observation – to assess the role of databases in the modern economy; comparison – to identify the differences between databases and other intangible assets; generalization and systematization – to identify the essential characteristics of databases as accounting objects; formulation of conclusions from the conducted research; logical and cause-and-effect analysis to identify problematic aspects of accounting recognition and disclosure of information in reporting, as well as a critical review of current regulatory legal acts, the practice of their application and scientific publications related to the problem) based on a deductive approach. In general, the study is of a theoretical and analytical nature and was carried out using desk methods, which allowed us to make certain generalizations and substantiate proposals for improving standardization, developing the theory and improving the practice of accounting and reporting. Findings. The role of databases in the realities of the modern economy was analysed in order to achieve the specified goal; the advantages and main essential characteristics associated with them were systematized; based on the results of comparison with other intangible assets, their fundamental differences were revealed. In the course of studying and critically examining the norms regulating the accounting of documents, the current practice of displaying databases in the accounting and reporting system, as well as publications of scientists and practitioners related to the problem, based on logical and cause-and-effect analysis, a number of problematic aspects were identified for recognizing databases as independent accounting objects, which lead to further challenges in the possible application of accounting procedures to them. Based on the sources studied, the possibilities of applying different approaches to assessing the value of data assets were analysed and a comparative assessment of scenarios for choosing its methods was carried out, taking into account the economic context (the reason for its implementation). The logical conclusion of the consideration about the imperfection of traditional accounting approaches to atypical new objects was summarized in the article. The possible options for its elimination were proposed and prospects for further scientific exploration were identified. Originality. The work is a new contribution to the conceptual substantiation of databases as an independent type of new intangible assets that have specific features compared to traditional accounting objects. For the first time, the essential characteristics of databases as an economic resource were systematized, their key differences from other intangible assets were determined, and problematic aspects of their recognition and reflection in financial reporting were identified. Based on a critical analysis of accounting regulatory documents and related publications, the methodology for accounting for databases was improved, in particular by differentiating methods for their assessment according to the purposes of use and economic context. The problematic aspects identified during the study and possible further challenges for the relevant reflection of new digital assets have led to a proposal for the need to develop separate special or radical revision of the current accounting and reporting regulatory documents. Practical value. The considered provisions and proposals can be taken into consideration when improving (developing) regulatory documents governing accounting in order to eliminate gaps and ambiguities in the application of accounting standards for the recognition, evaluation and application of accounting procedures for databases, and, consequently, to improve the accounting methodology and improve the information value of financial and other reporting. At the same time, the study contributes to the theoretical substantiation of the development of data asset policy in the practice of corporate governance. Key words: accounting, reporting, databases, data assets, recognition, evaluation, accounting and reporting standards.
ДІАГНОСТИКА ЙМОВІРНОСТІ БАНКРУТСТВА ПІДПРИЄМСТВА АГРАРНОГО СЕКТОРУ
Федоришина Л.М., Артемчук Д.В. ДІАГНОСТИКА ЙМОВІРНОСТІ БАНКРУТСТВА ПІДПРИЄМСТВА АГРАРНОГО СЕКТОРУ Мета. Аналіз середовища функціонування підприємств агросектору та визначення ймовірності банкрутства ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» з порівнянням результатів, отриманих за різними моделями. Методика дослідження. Для досягнення поставленої мети використано загальні та спеціальні методи дослідження: аналізу, монографічний, абстрактно-логічний, систематизації – для вивчення проблем підприємств агросектору та їх характеристики, оцінювання показників діяльності підприємств; моделі Ліса і Таффлера – для визначення ймовірності банкрутства ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» у 2022‒2023 рр.; табличний – для наочного представлення вихідних даних і проведених розрахунків. Результати дослідження. Визначено ключові проблеми функціонування підприємств аграрного сектору, серед яких ‒ зовнішні ризики, пов’язані з воєнними діями; волатильність світових та внутрішніх ринків; фінансові та кредитні обмеження; технологічні та інноваційні виклики; кадрові проблеми; кліматичні та природні ризики; нерівномірність регіонального розвитку; регуляторні та інституційні ризики. Проаналізовано показники діяльності підприємств за КВЕД А01 Сільське господарство, мисливство та надання пов’язаних із ними послуг за 2020‒2024 рр. Проведено діагностику ймовірності банкрутства ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» за моделями Ліса та Таффлера за даними 2022‒2023 рр. і встановлено, що банкрутство йому не загрожує, оскільки розраховані значення значно перевищують граничні. Наукова новизна результатів дослідження. Дістало подальшого розвитку дослідження середовища функціонування підприємств агросектору з виокремленням ключових викликів, а також визначення ймовірності банкрутства сільськогосподарського підприємства. Практична значущість результатів дослідження. Результати проведеного дослідження можуть стати основою подальших наукових розвідок в контексті удосконалення існуючих/пошуку нових моделей прогнозування ймовірності банкрутства підприємств агросектору, зважаючи на його специфіку (залежності від погодних умов, нерівномірності грошових потоків, волатильності світового аграрного ринку та ін.). Ключові слова: аграрний сектор, підприємство, банкрутство, модель Ліса, модель Таффлера, діагностика, ризик, ймовірність банкрутства. Fedoryshyna L.M., Artemchuk D.V. DIAGNOSTICS OF THE PROBABILITY OF BANKRUPTCY OF AN AGRICULTURAL SECTOR ENTERPRISE Purpose. The aim of the article is to analysis of the operating environment of agricultural enterprises and determination of the probability of bankruptcy of LLC AE “AHROS-VISTA” with a comparison of the results obtained using different models. Methodology of research. The following general and special research methods were used to achieve the set goal, in particular: analysis, monographic, abstract and logical, systematization ‒ to study the problems of agricultural enterprises and their characteristics, and to evaluate the performance indicators of enterprises; Lees and Taffler models ‒ to determine the probability of bankruptcy of LLC AE “AHROS-VISTA” in 2022‒2023; tabular ‒ for a visual presentation of the initial data and calculations performed. Findings. Key problems of the functioning of agricultural enterprises were identified, including external risks associated with military operations; volatility of world and domestic markets; financial and credit constraints; technological and innovation challenges; personnel problems; climate and natural risks; uneven regional development; regulatory and institutional risks. The performance indicators of enterprises under СTЕA A01 (Classification of types of economic activity A01) Crop and animal production, hunting and related service activities for 2020-2024 were analysed. The probability of bankruptcy of LLC AE “AHROS-VISTA” was diagnosed using the Lis and Taffler models based on data from 2022‒2023 and it was found that it is not threatened with bankruptcy, since the calculated values significantly exceed the limit values. Originality. The study of the operating environment of agricultural enterprises with the identification of key challenges, as well as determination of the probability of bankruptcy of an agricultural enterprise, has received further development. Practical value. The results of the study can become the basis for further scientific research in the context of improving existing/searching for new models for predicting the probability of bankruptcy of agricultural enterprises, taking into account its specifics (dependence on weather conditions, uneven cash flows, volatility of the world agricultural market, etc.). Key words: agricultural sector, enterprise, bankruptcy, Lis model, Taffler model, diagnostics, risk, probability of bankruptcy.
ФІНАНСОВА КОНКУРЕНЦІЯ КРАЇН ТА ТРАНСФОРМАЦІЯ ПОДАТКОВИХ СТРАТЕГІЙ В УМОВАХ ГЛОБАЛЬНОЇ НЕВИЗНАЧЕНОСТІ Й ГІБРИДНИХ ВИКЛИКІВ
Буковський М.М., Михайляк Ю.З. ФІНАНСОВА КОНКУРЕНЦІЯ КРАЇН ТА ТРАНСФОРМАЦІЯ ПОДАТКОВИХ СТРАТЕГІЙ В УМОВАХ ГЛОБАЛЬНОЇ НЕВИЗНАЧЕНОСТІ Й ГІБРИДНИХ ВИКЛИКІВ Мета. Обґрунтування трансформації податкових стратегій, спрямованих на підтримання економічної активності та фінансової конкурентоспроможності країн у глобальному середовищі, яке характеризується високим рівнем невизначеності та наявністю гібридних викликів. Методика дослідження. Методологічну основу дослідження створює сукупність загальнонаукових і спеціальних підходів, які дозволили здійснити системне дослідження фінансової та податкової конкуренції в умовах глобальної невизначеності та гібридних викликів. У роботі використовуються наступні методи: теоретичного узагальнення – для обґрунтування змісту понять «фінансова конкуренція» та «податкова стратегія»; системного підходу – для визначення взаємозв’язку між глобальними викликами, економічною безпекою та податковими стратегіями держави; статистичні, аналізу і синтезу – для оцінки основних змін у податкових системах; порівняльного аналізу – для зіставлення податкових моделей різних країн; абстрактно-логічний метод– для узагальнення напрямків трансформації податкових стратегій в умовах глобальної невизначеності, формулювання висновків. Результати дослідження. Обґрунтовано, що глобальна полікриза, спричинена енергетичними, фінансовими, технологічними та безпековими шоками, посилила роль фіскальної політики у забезпеченні стійкості держав. Встановлено, що фінансова конкуренція має багаторівневий характер, тому часто на практиці перетинається із податковою конкуренцією, бо під впливом гібридних викликів країни можуть бути привабливими для інвестування через вдосконалення податкових систем, запровадження стимулів, підвищення прозорості та гармонізацію фіскальних норм. Оцінено стан глобальної економічної невизначеності та її вплив на фінансову конкуренцію. Проаналізовано тенденції корпоративного оподаткування у світі, що сприяють формуванню справедливішої податкової архітектури. З’ясовано особливості формування податкової стратегії України, у тому числі з початку 2022 р. Обґрунтовано параметри трансформації податкових стратегій, зокрема, адаптивності, стійкості, цифровізації, екологічної орієнтації, соціальної справедливості та ін. Наукова новизна результатів дослідження. Отримало подальший розвиток обґрунтування трансформації податкових стратегій, що реалізуються на глобальному, регіональному та національному рівнях. Зазначена трансформація зумовлена необхідністю врахування фіскальної стійкості, інституційної спроможності та безпекових орієнтирів у контексті посилення глобальної невизначеності. Розкрито механізм впливу гібридних викликів на структуру фінансової конкуренції держав і доведено необхідність інтеграції податкової політики у систему економічної безпеки. Практична значущість результатів дослідження. Отримані результати можуть бути використані органами державного управління для розроблення податкових стратегій, орієнтованих на підвищення фінансової стійкості та забезпечення фінансової конкурентоспроможності, формування прогнозованого податкового середовища, узгодження національної фіскальної політики з міжнародними стандартами, а також під час розроблення програм післявоєнного відновлення економіки України. Ключові слова: фінансова конкуренція, податкова конкуренція, податкова стратегія, глобальна невизначеність, гібридні виклики та загрози, фіскальна політика, фінансова система, економічна безпека, BEPS, цифровізація, інвестиції, конкурентоспроможність країн. Bukovskyi M.M., Mykhaylyak Y.Z. FINANCIAL COMPETITION OF COUNTRIES AND TRANSFORMATION OF TAX STRATEGIES IN CONDITIONS OF GLOBAL UNCERTAINTY AND HYBRID CHALLENGES Purpose. The aim of the article is to substantiate the transformation of tax strategies aimed at maintaining economic activity and financial competitiveness of countries in a global environment characterized by a high level of uncertainty and the presence of hybrid challenges. Methodology of research. The methodological basis of the study is created by a set of general scientific and special approaches that allowed for a systematic study of financial and tax competition in the context of global uncertainty and hybrid challenges. The following methods are used in the work: theoretical generalization – to substantiate the content of the concepts of “financial competition” and “tax strategy”; systemic approach – to determine the relationship between global challenges, economic security and tax strategies of the state; statistical, analysis and synthesis – to assess the main changes in tax systems; comparative analysis – to compare tax models of different countries; abstract and logical method – to generalize the directions of transformation of tax strategies in the context of global uncertainty, and to formulate conclusions. Findings. It is substantiated that the global polycrisis caused by energy, financial, technological and security shocks have strengthened the role of fiscal policy in ensuring the stability of states. It is established that financial competition is multi-level in nature; therefore, it often intersects with tax competition in practice, because under the influence of hybrid challenges, countries can be attractive for investment through improving tax systems, introducing incentives, increasing transparency and harmonizing fiscal norms. The state of global economic uncertainty and its impact on financial competition are assessed. Trends in corporate taxation in the world that contribute to the formation of fairer tax architecture are analysed. The features of the formation of Ukraine's tax strategy are clarified, including from the beginning of 2022. The parameters of the transformation of tax strategies are substantiated, in particular, adaptability, sustainability, digitalization, environmental orientation, social justice, etc. Originality. The substantiation for the transformation of tax strategies implemented at the global, regional and national levels has been further developed. This transformation is due to the need to take into account fiscal sustainability, institutional capacity and security guidelines in the context of increasing global uncertainty. The mechanism of the influence of hybrid challenges on the structure of financial competition of states was revealed and the need to integrate tax policy into the system of economic security was proven. Practical value. The obtained results can be used by public administration bodies to develop tax strategies aimed at increasing financial stability and ensuring financial competitiveness, forming a predictable tax environment, harmonizing national fiscal policy with international standards, as well as when developing programs for the post-war recovery of the Ukrainian economy. Key words: financial competition, tax competition, tax strategy, global uncertainty, hybrid challenges and threats, fiscal policy, financial system, economic security, BEPS, digitalization, investments, competitiveness of countries.
ФІНАНСОВІ ІНСТРУМЕНТИ ПІДТРИМКИ ПІДПРИЄМНИЦТВА В ГАЛУЗІ АКВАКУЛЬТУРИ: МІЖНАРОДНИЙ ДОСВІД ТА УКРАЇНСЬКІ РЕАЛІЇ
Присяжнюк Н.М., Горчанок А.В., Губанова Н.Л., Яковишин Я.В. ФІНАНСОВІ ІНСТРУМЕНТИ ПІДТРИМКИ ПІДПРИЄМНИЦТВА В ГАЛУЗІ АКВАКУЛЬТУРИ: МІЖНАРОДНИЙ ДОСВІД ТА УКРАЇНСЬКІ РЕАЛІЇ Мета. Обґрунтування теоретичних засад та узагальнення міжнародного досвіду застосування фінансових інструментів підтримки підприємництва в аквакультурі, а також розробка практичних рекомендацій щодо адаптації цих механізмів до українських реалій з урахуванням сучасних соціально-економічних викликів та потреб післявоєнного відновлення аграрного сектору. Методика дослідження. У статті застосовано комплекс методів дослідження, що забезпечив всебічний аналіз фінансових інструментів підтримки аквакультури. Використано метод системного підходу для розкриття взаємозв’язку між державною політикою, міжнародними програмами та підприємницькими ініціативами. Порівняльний аналіз дозволив дослідити відмінності у фінансуванні аквапідприємництва Україною та провідними країнами світу. На основі статистичного методу було проаналізовано обсяги фінансової підтримки та її ефективність у динаміці. Також застосовано метод узагальнення, що дало змогу сформувати практичні рекомендації для удосконалення української системи підтримки аквакультури. Результати дослідження. Обґрунтовано, що міжнародний досвід переконливо свідчить про визначальну роль державної фінансової підтримки у формуванні конкурентоспроможної моделі аквакультури. Доведено, що застосування інструментів прямого фінансування, кредитування та грантових програм забезпечує мультиплікативний ефект, активізуючи приплив приватних інвестицій у сектор. У країнах ЄС, Канаді та Азії аквакультура трансформувалася у стратегічну галузь економіки саме завдяки системній державній участі та цільовим фінансовим механізмам. Водночас в Україні фінансові інструменти підтримки залишаються недостатньо розвиненими й потребують інституційного вдосконалення, а також адаптації та імплементації міжнародних практик. Встановлено, що посилення ефективності фінансових механізмів підтримки є ключовою передумовою активізації підприємницького потенціалу аквакультури. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше узагальнено та впорядковано механізми державної й міжнародної підтримки розвитку аквапідприємництва (бюджетні субсидії, кредитні інструменти, грантові програми, страхування ризиків) з позиції їх впливу на підвищення інвестиційної привабливості галузі. Виявлено особливості функціонування фінансових інструментів в Україні й обґрунтовано, що їх подальше удосконалення потребує імплементації найефективніших міжнародних підходів. Розроблено концептуальні засади синергійного поєднання державної підтримки та приватного капіталу як ключового чинника довгострокового та стійкого розвитку підприємництва в секторі аквакультури. Практична значущість результатів дослідження. Практичне застосування механізмів державної підтримки дасть змогу створити ефективну систему фінансової підтримки аквакультури, орієнтовану на довгострокове інвестиційне зростання та стійкість галузі. Запровадження спеціалізованих кредитних програм для рибництва забезпечить доступність позикового капіталу для малих і середніх виробників, а формування національного фонду розвитку аквакультури дозволить акумулювати цільові ресурси для модернізації виробничої бази. Впровадження системи аквастрахування сприятиме мінімізації екологічних та ринкових ризиків та підвищенню інвестиційної надійності сектору. Стимулювання кооперативних і кластерних моделей сприятиме підвищенню ефективності, зниженню транзакційних витрат і розширенню можливостей збуту. Інтеграція аквакультури у глобальні програми зеленого фінансування відкриває можливості залучення ESG-інвестицій та емісії «зелених» облігацій, що дозволить диверсифікувати джерела фінансових надходжень та сформувати стійку фінансову основу розвитку аквапідприємництва. Ключові слова: аквакультура, фінансові інструменти, підприємництво, державна підтримка, інвестиції, міжнародний досвід, продовольча безпека, кредитування, грантові програми. Prysiazhniuk N.M., Horchanok A.V., Hubanova N.L., Yakovyshyn Ya.V. FINANCIAL INSTRUMENTS FOR SUPPORTING ENTREPRENEURSHIP IN THE AQUACULTURE SECTOR: INTERNATIONAL EXPERIENCE AND UKRAINIAN REALITIES Purpose. The aim of the article is to substantiate the theoretical foundations and generalize international experience in the application of financial instruments to support entrepreneurship in aquaculture, as well as to develop practical recommendations for adapting these mechanisms to Ukrainian realities, taking into account modern social and economic challenges and the needs of the post-war restoration of the agricultural sector. Methodology of research. A set of research methods that provide a comprehensive analysis of financial instruments for supporting aquaculture is used in the article. The method of a systems approach is used to reveal the relationship between state policy, international programs and entrepreneurial initiatives. Comparative analysis allowed us to explore the differences in financing aqua-entrepreneurship between Ukraine and leading countries of the world. Based on the statistical method, the volume of financial support and its effectiveness in dynamics are analysed. The generalization method is also applied, which made it possible to formulate practical recommendations for improving the Ukrainian aquaculture support system. Findings. The results of the study showed that international experience confirms the key role of state financial support in the development of competitive aquaculture. It was found that direct financing, lending and grant programs create a multiplier effect, stimulating the attraction of private investment. In the EU, Canada and Asia, aquaculture has been transformed into a strategic sector of the economy due to active state participation. At the same time, in Ukraine financial instruments remain limited and require institutional improvement and integration of international practices. Thus, it was established that increasing the effectiveness of financial support mechanisms is a key prerequisite for activating the entrepreneurial potential of aquaculture. Originality. For the first time, the mechanisms of state and international support for the development of aqua-entrepreneurship (budget subsidies, credit instruments, grant programs, risk insurance) were generalized and organized from the standpoint of their impact on increasing the investment attractiveness of the industry. The peculiarities of the functioning of financial instruments in Ukraine were identified and it was substantiated that their further improvement requires the implementation of the most effective international approaches. The conceptual principles of a synergistic combination of state support and private capital as a key factor in the long-term and sustainable development of entrepreneurship in the aquaculture sector were developed. Practical value. The practical application of state support mechanisms will allow creating an effective system of financial support for aquaculture, focused on long-term investment growth and sustainability of the industry. The introduction of specialized credit programs for fish farming will ensure the availability of loan capital for small and medium-sized producers, and the formation of a national aquaculture development fund will allow accumulating targeted resources for the modernization of the production base. The introduction of an aqua insurance system will help minimize environmental and market risks and increase the investment reliability of the sector. Stimulating cooperative and cluster models will help increase efficiency, reduce transaction costs, and expand sales opportunities. The integration of aquaculture into global green financing programs opens up opportunities for attracting ESG investments and issuing “green” bonds, which will allow diversifying sources of financial revenues and forming a sustainable financial basis for the development of aqua entrepreneurship. Key words: aquaculture, financial instruments, entrepreneurship, state support, investments, international experience, food security, lending, grant programs.
МОНЕТАРНА ПОЛІТИКА ЯК ІНСТРУМЕНТ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ФІНАНСОВОЇ СТАБІЛЬНОСТІ БАНКІВСЬКОЇ СИСТЕМИ ТА ЕКОНОМІЧНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ
Стецько М.В. МОНЕТАРНА ПОЛІТИКА ЯК ІНСТРУМЕНТ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ФІНАНСОВОЇ СТАБІЛЬНОСТІ БАНКІВСЬКОЇ СИСТЕМИ ТА ЕКОНОМІЧНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ Мета. Визначення ролі та можливостей монетарної політики як ключового інструменту забезпечення фінансової стійкості та економічної безпеки держави в умовах цифровізації економіки, а також розроблення підходів до адаптації грошово-кредитних механізмів до нових викликів цифрової епохи. Методика дослідження. У роботі застосовано методи аналізу та синтезу, системний підхід для розкриття ролі монетарної політики у забезпеченні фінансової стабільності, а також порівняльний аналіз для визначення впливу цифрових технологій та FinTech-інновацій на ефективність грошово-кредитного регулювання. Використано метод прогнозування для визначення перспектив адаптації монетарної політики до умов цифрової трансформації. Результати дослідження. Проаналізовано роль монетарної політики у забезпеченні фінансової стабільності та економічної безпеки в умовах цифровізації та визначено вплив цифрових технологій, FinTech-інновацій і CBDC на ефективність грошово-кредитної політики. Систематизовано ключові цифрові ризики (системні, операційні, регуляторні, кіберризики) та розкрито взаємозв’язок трансмісійних механізмів із макропруденційними інструментами. Запропоновано напрями вдосконалення монетарної політики України, зокрема інтеграцію з макропруденційним наглядом, використання великих даних і AI, підвищення кібербезпеки та розвиток фінансової грамотності, як ключову умову зміцнення стійкості банківської системи та економічної безпеки держави. Наукова новизна результатів дослідження. Набуло подальшого розвитку обґрунтування теоретичного підходу до ролі монетарної політики в умовах цифровізації, що передбачає її розгляд як комплексного механізму забезпечення фінансової стійкості та економічної безпеки держави з урахуванням трансформації трансмісійних механізмів, а також необхідності поєднання монетарної та макропруденційної політики в умовах зростання цифрових ризиків. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані Національним банком України для удосконалення монетарної та макропруденційної політики в умовах цифровізації, запровадження сучасних інструментів управління ризиками та формування стратегічних підходів до цифрового розвитку і кіберзахисту, а також банківськими установами – для підвищення ефективності імплементації цих політик у власній діяльності. Ключові слова: фінансова стабільність, економічна безпека держави, банківська система, стійкість банківських установ, центральний банк, монетарна політика, кредитування, системні ризики і загрози, цифровізація. Stetsko M.V. MONETARY POLICY AS A TOOL FOR ENSURING THE FINANCIAL STABILITY OF THE BANKING SYSTEM AND ECONOMIC SECURITY OF UKRAINE Purpose. The aim of the article is to determine the role and capabilities of monetary policy as a key instrument for ensuring financial stability and economic security in the context of financial sector digitalization, as well as to develop approaches for adapting monetary mechanisms to the emerging challenges of the digital economy Methodology of research. The study employs methods of analysis and synthesis and a systemic approach to reveal the role of monetary policy in ensuring financial stability. A comparative analysis is used to determine the impact of digital technologies and FinTech innovations on the effectiveness of monetary regulation. A forecasting method is applied to identify prospects for adapting monetary policy to the conditions of digital transformation. Findings. The article analyzes the role of monetary policy in ensuring financial stability and economic security in the context of digitalization and assesses the impact of digital technologies, FinTech innovations, and central bank digital currencies (CBDCs) on the effectiveness of monetary regulation. Key digital risks (systemic, operational, regulatory, and cyber risks) are systematized, and the interconnection between transmission mechanisms and macroprudential instruments is revealed. Directions for improving Ukraine’s monetary policy are proposed, including integration with macroprudential supervision, the use of big data and AI, enhancing cybersecurity, and developing financial literacy, as a key condition for strengthening the resilience of the banking system and the country’s economic security. Originality. The study further develops the theoretical approach to the role of monetary policy under digitalization, considering it as a comprehensive mechanism for ensuring financial stability and economic security, taking into account the transformation of transmission mechanisms and the need to combine monetary and macroprudential policy amid increasing digital risks. Practical value. The research results can be used by the National Bank of Ukraine to improve monetary and macroprudential policy under digitalization, introduce modern risk-management instruments, and develop strategic approaches to digital development and cybersecurity, as well as by banking institutions to enhance the effectiveness of implementing these policies in their activities. Key words: financial stability, economic security of the state, banking system, stability of banking institutions, central bank, monetary policy, lending, systemic risks and threats, digitalization.
ВПЛИВ ВОЄННИХ ТА ЕКОНОМІЧНИХ ШОКІВ НА ЛЮДСЬКІ РЕСУРСИ В СИСТЕМІ МЕНЕДЖМЕНТУ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ
Гук В.В. ВПЛИВ ВОЄННИХ ТА ЕКОНОМІЧНИХ ШОКІВ НА ЛЮДСЬКІ РЕСУРСИ В СИСТЕМІ МЕНЕДЖМЕНТУ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ Мета. Діагностика впливу воєнних та економічних шоків на людські ресурси промислових підприємств України і розробка управлінських рекомендацій для підвищення їхньої стійкості. Методика дослідження. Методологічну основу становлять системний і порівняльний підходи до аналізу ринку праці і HR-практик у промисловості. Використано аналіз статистичних даних міжнародних організацій та національних інституцій (OECD, KSE, Bank of Israel, DTDA, US–Ukraine Business Council, Frontliner), узагальнення результатів сучасних наукових праць з управління персоналом у кризових і воєнних умовах, порівняння українського досвіду з практиками інших країн, що переживають збройні конфлікти або глибокі економічні потрясіння. Результати дослідження. Показано, що поєднання воєнних і економічних шоків формує подвійний тиск на пропозицію і попит робочої сили: масова мобілізація, зовнішня й внутрішня міграція і руйнування промислової бази зумовлюють гострий дефіцит кадрів, зміну статево-професійної структури зайнятості і зростання витрат на оплату праці, тоді як спад попиту, фінансові труднощі і руйнування логістики обмежують можливості створення робочих місць. На основі українських даних охарактеризовано масштаб персональних втрат і структурні зрушення на ринку праці, зокрема перерозподіл вакансій між секторами і посилення попиту на робітничі професії, фахівців оборонної сфери й спеціалістів з психічного здоров’я. Порівняння з досвідом Ізраїлю та уроками пандемії COVID-19 дозволило показати спільні риси (дефіцит праці, переоцінка значення гнучких форм зайнятості, цифровізація HR-процесів) і відмінності у динаміці безробіття і заробітних плат. Систематизовано інструменти адаптації промислових підприємств до кадрового дефіциту й невизначеності (внутрішня мобільність і перекваліфікація, цифровізація управління персоналом, підтримка психічного здоров’я, робота з вразливими групами) і сформовано вісім ключових напрямів удосконалення HR-менеджменту в умовах тривалих шоків. Наукова новизна результатів дослідження. Уточнено зміст категорії «воєнно-економічні шоки» щодо управління людськими ресурсами промислових підприємств, запропоновано концептуальну рамку аналізу HR-систем через призму шоків пропозиції (мобілізація, міграція, руйнування інфраструктури) і шоків попиту (спад виробництва, карантинні обмеження, падіння інвестицій). Вперше на основі інтеграції макроекономічних показників, даних ринку праці і практик окремих країн системно описано комплексний вплив воєнних і економічних шоків саме на людські ресурси промислових підприємств України. Практична значущість результатів дослідження. Запропоновані підходи і рекомендації можуть бути використані керівниками промислових підприємств, HR-директорами, фахівцями служб персоналу й органами державної влади під час розроблення стратегій відновлення і розвитку у воєнний і післявоєнний періоди. Сформульовані напрями дій створюють практичну основу для посилення стійкості HR-систем промислових підприємств та зменшення довгострокових втрат людського капіталу. Ключові слова: ринок праці, кадровий дефіцит, цифровізація управління персоналом, мобілізація, зовнішня й внутрішня міграція, структурні зрушення на ринку праці, перерозподіл вакансій. Huk V.V. THE IMPACT OF MILITARY AND ECONOMIC SHOCKS ON HUMAN RESOURCES IN THE MANAGEMENT SYSTEM OF INDUSTRIAL ENTERPRISES Purpose. The aim of the article is to diagnose the impact of military and economic shocks on the human resources of industrial enterprises in Ukraine and to develop management recommendations to increase their resilience. Methodology of research. The methodological basis is a systematic and comparative approach to the analysis of the labour market and HR practices in industry. The analysis of statistical data from international organizations and national institutions (OECD, KSE, Bank of Israel, DTDA, US–Ukraine Business Council, Frontliner) was used, the results of modern scientific works on personnel management in crisis and war conditions were summarized, and the Ukrainian experience was compared with the practices of other countries experiencing armed conflicts or deep economic shocks. Findings. It is shown that the combination of military and economic shocks creates double pressure on labour supply and demand: mass mobilization, external and internal migration, and the destruction of the industrial base lead to an acute shortage of personnel, a change in the gender and professional structure of employment, and an increase in labour costs, while a decline in demand, financial difficulties, and the destruction of logistics limit the possibilities for job creation. Based on Ukrainian data, the scale of personal losses and structural shifts in the labour market are characterized, in particular, the redistribution of vacancies between sectors and the increase in demand for blue-collar professions, defence specialists, and mental health specialists. A comparison with the experience of Israel and the lessons of the COVID-19 pandemic allowed us to show common features (labour shortage, reassessment of the importance of flexible forms of employment, digitalization of HR processes) and differences in the dynamics of unemployment and wages. The tools for adapting industrial enterprises to personnel shortages and uncertainty (internal mobility and retraining, digitalization of personnel management, mental health support, work with vulnerable groups) have been systematized and eight key areas for improving HR management in conditions of prolonged shocks have been formed. Originality. The content of the category “military-economic shocks” in relation to the management of human resources of industrial enterprises has been clarified, a conceptual framework for analysing HR systems through the prism of supply shocks (mobilization, migration, destruction of infrastructure) and demand shocks (decline in production, quarantine restrictions, decline in investments) has been proposed. For the first time, based on the integration of macroeconomic indicators, labour market data and practices of individual countries, the complex impact of military and economic shocks on the human resources of industrial enterprises of Ukraine has been systematically described. Practical value. The proposed approaches and recommendations can be used by heads of industrial enterprises, HR directors, personnel services specialists and state authorities when developing recovery and development strategies in the war and post-war periods. The formulated directions of action create a practical basis for strengthening the resilience of HR systems of industrial enterprises and reducing long-term losses of human capital. Key words: labour market, personnel shortage, digitalization of personnel management, mobilization, external and internal migration, structural shifts in the labour market, redistribution of vacancies.
ІНСТИТУЦІЙНО-ЕКОНОМІЧНІ АСПЕКТИ РОЗВИТКУ РИНКУ СОНЯШНИКУ
Даценко І.В. ІНСТИТУЦІЙНО-ЕКОНОМІЧНІ АСПЕКТИ РОЗВИТКУ РИНКУ СОНЯШНИКУ Мета. Комплексний аналіз інституційних та економічних аспектів розвитку ринку соняшнику в Україні, а також визначення перспектив і напрямів його стійкої трансформації в умовах глобальної нестабільності та воєнних викликів. Методика дослідження. Методика дослідження базується на поєднанні теоретичних і прикладних підходів, що забезпечило комплексний аналіз інституційно-економічних аспектів розвитку ринку соняшнику. Для виявлення взаємозв’язку економічних та інституційних чинників використано діалектичний метод і системний аналіз, які дозволили розглядати ринок як цілісну систему з багаторівневою структурою та взаємодією основних суб’єктів. Економіко-статистичні методи застосовано для оцінки динаміки виробництва, експорту, цінових коливань і рівня концентрації ринку, що дало змогу простежити ключові тенденції його розвитку. Також використано порівняльний аналіз міжнародного досвіду, який дав можливість визначити шляхи адаптації провідних світових практик до українських умов. Результати дослідження. Результати дослідження показали, що ринок соняшнику України має стратегічний потенціал, але його розвиток обмежується інституційними та економічними чинниками. Виявлено залежність від зовнішніх ринків збуту, високу концентрацію експорту, нестабільність цін і недосконалість державного регулювання. Інституційне середовище формується під впливом формальних механізмів (законодавство, державна політика) та неформальних чинників (ринкові практики, партнерські відносини). Уточнено роль державних регуляторних механізмів у забезпеченні стійкості ринку в умовах воєнних викликів та глобальної нестабільності. Для забезпечення стійкості ринку необхідні диверсифікація експорту, розвиток інфраструктури зберігання й переробки, а також посилення інституційної підтримки. Отримані результати створюють підґрунтя для вдосконалення організаційно-економічного механізму та підвищення конкурентоспроможності ринку соняшнику. Наукова новизна результатів дослідження. Запропоновано концептуальні підходи до удосконалення організаційно-економічного механізму, які передбачають адаптацію кращих міжнародних практик до українських умов з метою підвищення конкурентоспроможності та зміцнення продовольчої безпеки. Обґрунтовано, що домінування виробництва сирої соняшникової олії стримує можливості формування високої доданої вартості у ланцюгах переробки. Перспективними напрямами диверсифікації є розширення випуску продуктів глибшої переробки — маргаринів, майонезів, харчових концентратів, протеїнових інгредієнтів, а також технічних олій для потреб біоенергетики та промислового виробництва. Водночас доцільним є стимулювання внутрішнього попиту, який за рівнем є значно нижчим порівняно з домінуючим експортним сегментом. Зростання внутрішнього ринку здатне виступати додатковим стабілізаційним інструментом для виробників у періоди зовнішньоекономічних та геополітичних потрясінь. Практична значущість результатів дослідження. Запропоновані у дослідженні положення можуть бути використані при формуванні механізмів диверсифікації експортних потоків, удосконаленні системи регулювання та стимулювання внутрішньої переробки продукції соняшнику. Застосування окреслених підходів сприятиме посиленню інституційної підтримки аграрного сектору, підвищенню ефективності використання виробничих ресурсів та зниженню чутливості галузі до зовнішніх шоків. Отримані результати можуть слугувати практичною основою для аграрних підприємств, профільних асоціацій та органів державного управління при формуванні стратегій розвитку і зміцненні конкурентних позицій українського ринку соняшнику. Ключові слова: ринок соняшнику, інституційно-економічні аспекти, інституційне середовище, державне регулювання, експорт, продовольча безпека, аграрний сектор, конкурентоспроможність, економічний розвиток, міжнародний досвід. Datsenko I.V. INSTITUTIONAL AND ECONOMIC ASPECTS OF THE DEVELOPMENT OF THE SUNFLOWER MARKET Purpose. The aim of the article is a comprehensive analysis of the institutional and economic aspects of the development of the sunflower market in Ukraine, as well as determining the prospects and directions of its sustainable transformation in the context of global instability and military challenges. Methodology of research. The research methodology is based on a combination of theoretical and applied approaches, which provided a comprehensive analysis of the institutional and economic aspects of the development of the sunflower market. The dialectical method and system analysis were used to identify the relationship between economic and institutional factors, which allowed us to consider the market as a holistic system with a multi-level structure and interaction of the main actors. Economic and statistical methods were used to assess the dynamics of production, exports, price fluctuations and the level of market concentration, which made it possible to trace the key trends in its development. A comparative analysis of international experience was also used, which made it possible to identify ways to adapt leading world practices to Ukrainian conditions. Findings. The results of the study showed that the Ukrainian sunflower market has strategic potential, but its development is limited by institutional and economic factors. Dependence on external markets, high concentration of exports, price instability and imperfect state regulation were identified. The institutional environment is formed under the influence of formal mechanisms (legislation, state policy) and informal factors (market practices, partnerships). The role of state regulatory mechanisms in ensuring market stability in the face of military challenges and global instability was clarified. Export diversification, development of storage and processing infrastructure, and strengthening of institutional support are necessary to ensure market stability. The obtained results create a basis for improving the organizational and economic mechanism and increasing the competitiveness of the sunflower market. Originality. Conceptual approaches to improving the organizational and economic mechanism are proposed, which involve adapting best international practices to Ukrainian conditions in order to increase competitiveness and strengthen food security. It is substantiated that the dominance of crude sunflower oil production hinders the possibility of creating high added value in processing chains. Promising areas of diversification include expanding the production of further processed products - margarines, mayonnaises, food concentrates, protein ingredients, as well as technical oils for the needs of bioenergy and industrial production. At the same time, it is advisable to stimulate domestic demand, which is significantly lower in level compared to the dominant export segment. The growth of the domestic market can act as an additional stabilization tool for producers during periods of external economic and geopolitical upheavals. Practical value. The provisions proposed in the study can be used in the formation of mechanisms for diversifying export flows, improving the regulatory system, and stimulating domestic processing of sunflower products. The application of the outlined approaches will help strengthen institutional support for the agricultural sector, increase the efficiency of the use of production resources, and reduce the industry's sensitivity to external shocks. The obtained results can serve as a practical basis for agricultural enterprises, specialized associations, and government agencies in forming development strategies and strengthening the competitive positions of the Ukrainian sunflower market. Key words: sunflower market, institutional and economic aspects, institutional environment, state regulation, export, food security, agricultural sector, competitiveness, economic development, international experience.
Е-ЛОГІСТИКА ЯК ЧИННИК АДАПТИВНОСТІ І РЕЗУЛЬТАТИВНОСТІ ЛАНЦЮГІВ ПОСТАЧАННЯ
Семанюк В.З., Папінко А.І., Вітрук М.О., Дрожак В.О. Е-ЛОГІСТИКА ЯК ЧИННИК АДАПТИВНОСТІ І РЕЗУЛЬТАТИВНОСТІ ЛАНЦЮГІВ ПОСТАЧАННЯ Мета. Обґрунтування теоретичних засад і систематизація механізмів, за допомогою яких е-логістика, як складова цифрової трансформації бізнес-процесів, забезпечує гнучкість, ефективність і стійкість ланцюгів постачання в умовах глобальної електронної економіки. Методика дослідження. Використано системний і процесний підходи до аналізу структури е-логістики як інтегрованої цифрової екосистеми. У дослідженні використано комплекс теоретичних і аналітичних методів, що забезпечили системне осмислення трансформацій е-логістики та формування інтегрованої концепції цифрової архітектури ланцюгів постачання. Системний підхід застосовано для аналізу е-логістики як узгодженої екосистеми цифрових процесів. Структурно-логічний аналіз використано для побудови моделі «чотирьох вимірів реалізації процесів» та систематизації елементів цифрової логістики. Порівняльний аналіз дав змогу зіставити традиційні логістичні системи з цифровими екосистемами нового покоління. Описово-аналітичний метод використано для характеристики цифрових платформ і електронного документообігу, що дозволило узагальнити сучасні практики е-логістики. Для ідентифікації взаємозв’язків між елементами цифрової логістики розроблено модель «чотирьох вимірів реалізації процесів», що дозволяє комплексно оцінити інформаційні, комунікаційні, трансакційні та постачальницькі аспекти функціонування ланцюгів постачання. Результати дослідження. Доведено, що цифрова трансформація логістики змінює її концептуальну природу – від лінійної до мережевої, заснованої на взаємодії автономних цифрових елементів. Синергія електронного документообігу та автоматизованої комунікації забезпечує підвищення швидкості прийняття рішень, скорочення транзакційних витрат і зростання гнучкості логістичних процесів. Розроблена модель «чотирьох вимірів реалізації процесів» демонструє, як інтеграція інформаційних і фізичних потоків формує адаптивну архітектуру цифрової логістики. Запропоновано концепцію автономії документів, що базується на технологіях блокчейн і смарт-контрактів, яка визначає новий етап розвитку е-логістики та створює передумови для формування стратегічних мереж у глобальних ланцюгах постачання. Наукова новизна результатів дослідження. Удосконалено теоретико-методологічні засади е-логістики як системного чинника адаптивності ланцюгів постачання. Вперше запропоновано інтегровану модель цифрової логістики, що поєднує чотири виміри реалізації процесів, а також концепцію автономних документів як основи для формування саморегульованих стратегічних мереж. Практична значущість результатів дослідження. Результати можуть бути використані підприємствами для оптимізації логістичних процесів шляхом цифровізації документообігу, комунікації та управління операціями. Запровадження автономних інформаційних сервісів дозволяє підвищити ефективність координації, знизити витрати й забезпечити стабільність функціонування ланцюгів постачання в умовах турбулентності глобальних ринків. Ключові слова: е-логістика, логістичні витрати, цифрова трансформація, ланцюги постачання, гнучкість, автономні документи, блокчейн, смарт-контракти, стратегічні мережі. Semaniuk V.Z., Papinko A.I., Vitruk M.O., Drozhak V.O. E-LOGISTICS AS A DRIVER OF ADAPTABILITY AND PERFORMANCE IN SUPPLY CHAINS Purpose. The aim of the article is to substantiate the theoretical foundations and systematize the mechanisms by which e-logistics, as a component of the digital transformation of business processes, ensures the flexibility, efficiency, and sustainability of supply chains in the conditions of the global electronic economy. Methodology of research. Systemic and process approaches were used to analyse the structure of e-logistics as an integrated digital ecosystem. The study used a set of theoretical and analytical methods that ensured a systemic understanding of e-logistics transformations and the formation of an integrated concept of digital supply chain architecture. A systematic approach was used to analyse e-logistics as a coordinated ecosystem of digital processes. Structural and logical analysis was used to build a model of “four dimensions of process implementation” and systematize the elements of digital logistics. Comparative analysis made it possible to compare traditional logistics systems with new-generation digital ecosystems. A descriptive-analytical method was used to characterize digital platforms and electronic document management, which made it possible to generalize modern e-logistics practices. To identify the interrelationships between the elements of digital logistics, a model of “four dimensions of process implementation” was developed, which allows for a comprehensive assessment of the information, communication, transactional, and supply aspects of supply chain functioning. Findings. The research demonstrates that digital transformation fundamentally changes the conceptual nature of logistics — from a linear to a network-based model grounded in the interaction of autonomous digital components. The synergy between electronic document management and automated communication improves decision-making speed, reduces transaction costs, and increases the flexibility of logistics processes. The developed “four-dimensional process implementation model” illustrates how the integration of informational and physical flows forms an adaptive architecture of digital logistics. The proposed concept of document autonomy, based on blockchain and smart contract technologies, represents a new stage in e-logistics development and serves as a foundation for creating strategic, self-regulating supply chain networks. Originality. The research improves the theoretical and methodological framework of e-logistics as a systemic determinant of supply chain adaptability. It introduces, for the first time, an integrated model of digital logistics combining four dimensions of process realization, as well as a concept of autonomous documents as a foundation for building self-organizing strategic networks. Practical value. The findings can be applied by enterprises to optimize logistics processes through the digitalization of document flow, communication, and operational management. The implementation of autonomous information services enhances coordination efficiency, reduces costs, and ensures the stability of supply chain operations under conditions of global market turbulence. Key words: e-logistics, logistics costs, digital transformation, supply chains, flexibility, autonomous documents, blockchain, smart contracts, strategic networks.
ІНКЛЮЗИВНИЙ МЕНЕДЖМЕНТ: ГЕНЕЗИС ВИНИКНЕННЯ, ІНСТРУМЕНТИ РЕАЛІЗАЦІЇ ТА СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНА ЕФЕКТИВНІСТЬ
Жуковська А.Ю., Панасюк В.М. ІНКЛЮЗИВНИЙ МЕНЕДЖМЕНТ: ГЕНЕЗИС ВИНИКНЕННЯ, ІНСТРУМЕНТИ РЕАЛІЗАЦІЇ ТА СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНА ЕФЕКТИВНІСТЬ Мета. Дослідження генезису концепції інклюзивного менеджменту, ідентифікація та систематизація механізмів і інструментів її реалізації, а також окреслення напрямів ефективного впровадження в сучасних організаціях. Методика дослідження. Використано історико-еволюційний підхід (для відтворення становлення концепції інклюзивного менеджменту), структурно-функціональний і порівняльний аналіз (для ідентифікації ролі та значення механізмів інклюзивного менеджменту у системі менеджменту організацій), методи класифікації та систематизації (для формування переліку механізмів і відповідного їм інструментарію), а також метод аналітичного узагальнення (для формування поетапних рекомендацій). Результати дослідження. За результатами дослідження систематизовано генезис концепції інклюзивного менеджменту; окреслено теоретико-методологічні передумови, що зумовили її виникнення й становлення, а також підходи подальшого розвитку концепції. Виокремлено ключові механізми інклюзивного менеджменту: кроскультурний, ейдж-менеджмент, гендерно-відповідальний менеджмент, талант-менеджмент, кейс-менеджмент, інтерсекційний менеджмент та універсальний дизайн. Додатково обґрунтовано системоутворювальну роль універсального дизайну та інтегративну функцію інтерсекційного менеджменту. Для кожного механізму визначено його функціональну роль у системі інклюзивного управління та інструментарій практичної реалізації. На цій основі сформульовано поетапні рекомендації щодо впровадження інклюзивного менеджменту в практику сучасних організацій. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше розроблено модель генезису та подальшого розвитку концепції інклюзивного менеджменту, запропоновано цілісну класифікацію механізмів інклюзивного менеджменту з визначенням їх функціональних ролей та інструментарію, що дасть змогу інтегрувати принципи інклюзивності в систему управління організацій та підвищити їх адаптивність до сучасних викликів. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані в управлінській практиці організацій і державних інституцій для впровадження принципів інклюзивності та підвищення ефективності управління. Ключові слова: інклюзивний менеджмент, механізми інклюзивного менеджменту, універсальний дизайн, інтерсекційний менеджмент, гендерно-відповідальний менеджмент, талант-менеджмент, кейс-менеджмент, кроскультурний менеджмент, ейдж-менеджмент, соціально-економічна ефективність. Zhukovska A.Yu., Panasyuk V.M. INCLUSIVE MANAGEMENT: GENESIS OF EMERGENCE, TOOLS OF IMPLEMENTATION AND SOCIO-ECONOMIC EFFICIENCY Purpose. The aim of the article is to study the genesis of the concept of inclusive management, identify and systematize the mechanisms and tools for its implementation, and outline the directions for its effective application in modern organizations. Methodology of research. A historical-evolutionary approach was used to reconstruct the formation of the concept of inclusive management, structural-functional and comparative analysis (to identify the role and significance of inclusive-management mechanisms within organizational management systems), methods of classification and systematization (to compile the set of mechanisms and their corresponding toolkits) and analytical generalization (to develop phased recommendations). Findings. Based on the research results, the genesis of the concept of inclusive management was systematized; the theoretical and methodological prerequisites that determined its emergence and development, as well as the approaches to its further evolution, were outlined. The key mechanisms of inclusive management were identified: cross-cultural management, age management, gender-responsive management, talent management, case management, intersectional management, and universal design. Additionally, the system-forming role of universal design and the integrative function of intersectional management were substantiated. For each mechanism, its functional role within the inclusive management system and the tools for practical implementation were defined. On this basis, step-by-step recommendations for introducing inclusive management into the practice of modern organizations were formulated. Originality. For the first time, a model of the genesis and further development of the concept of inclusive management was developed, and a comprehensive classification of inclusive management mechanisms with defined functional roles and tools was proposed, enabling the integration of inclusivity principles into organizational management systems and enhancing their adaptability to modern challenges. Practical value. The research results can be applied in the management practice of organizations and public institutions to implement the principles of inclusivity and enhance management efficiency. Key words: inclusive management; mechanisms of inclusive management; universal design; intersectional management; gender-responsive management; talent management; case management; cross-cultural management; age management; socio-economic efficiency.
ІНВЕСТИЦІЙНА ПРИВАБЛИВІСТЬ ЕКОНОМІКИ В КОНТЕКСТІ ТРАНСФОРМАЦІЇ ІНСТИТУТІВ ЕКОНОМІЧНОЇ ВЛАДИ
Пилипенко Г.М. ІНВЕСТИЦІЙНА ПРИВАБЛИВІСТЬ ЕКОНОМІКИ В КОНТЕКСТІ ТРАНСФОРМАЦІЇ ІНСТИТУТІВ ЕКОНОМІЧНОЇ ВЛАДИ Мета. Удосконалення категоріального апарату інвестиційної сфери шляхом розмежування понять, що відображають процес прийняття інвестиційних рішень, з’ясування ролі економічної влади у забезпеченні інвестиційної привабливості країни. Методика дослідження. Дослідження побудовано на використанні методу наукового абстрагування, поєднання якого з системним підходом дозволило розмежувати поняття «інвестиційна привабливість», «інвестиційний потенціал», «інвестиційний клімат» та «економічна влада». За рахунок застосування структурно-функціонального методу виокремлено елементи економічної влади та продемонстровано їхній зв’язок із поняттям «сила держави». Емпіричну основу дослідження склали звіти UNCTAD про світові інвестиції. Результати дослідження. Проведено аналіз теоретико-методологічних підходів, які застосовуються у вітчизняній економічній науці при дослідженні факторів, що впливають на формування інвестиційної привабливості національної економіки. З’ясовано, що в економічному дискурсі співіснують і часто використовуються як синоніми такі поняття, як «інвестиційна привабливість», «інвестиційний потенціал», «інвестиційний клімат», «економічна влада». На основі застосування суб’єкт-об’єктного підходу до дослідження економічних явищ і процесів здійснено розмежування схожих, хоча й різних за змістом понять, які формують категоріальний апарат інвестиційної теорії. Ключовим фактором впливу на умови здійснення інвестиційної діяльності на певній території, і, відповідно, на можливість залучення іноземних інвестицій визнано економічну владу. Остання розглядається як сила держави, що знаходить свій прояв у спроможності уряду створювати закони і забезпечувати їх виконання, проводити ефективну податкову політику, встановлювати між економічними суб’єктами межі свободи й необхідності, а також через ідеологічні важелі формувати економічну свідомість нації. Пов’язаність цих форм прояву економічної влади з владою політичною створює підґрунтя для розгляду сили держави і як її спроможності здійснювати контроль над економічними ресурсами у межах національної економіки. На основі аналізу глобальних тенденцій міжнародного руху капіталу продемонстровано залежність між економічною владою і здатністю держави сформувати інвестиційний потенціал та створити сприятливий інвестиційний клімат для залучення прямих іноземних інвестицій на свою територію. Наукова новизна результатів дослідження. Встановлено, що категорії «інвестиційний потенціал» та «інвестиційний клімат» відображають об’єктивну сторону інвестиційної діяльності, у той час як поняття «інвестиційна привабливість» є суб’єктивним відображенням умов і факторів національної економіки, які чинять вплив на очікувану прибутковість інвестицій. Доведено, що об’єктивні умови інвестиційної діяльності формуються під впливом економічної влади, основу якої складає сила держави. Практична значущість результатів дослідження. Уточнення понять, що відображають процеси прийняття інвестиційних рішень, має важливе як методологічне, так і практичне значення. З одного боку, це дозволяє встановити причинно-наслідкові зв’язки між явищами, а з іншого – сформувати ефективну систему важелів економічної політики, спрямовану на формування інвестиційної привабливості національної економіки. Ключові слова: інвестиційна привабливість, інвестиційний клімат, міжнародний рух капіталу, іноземні інвестиції, ВВП, сталий розвиток, інститути економічної влади, нова конфігурація економічної влади. Pylypenko H.M. INVESTMENT ATTRACTIVENESS OF THE ECONOMY IN THE CONTEXT OF ECONOMIC POWER INSTITUTIONS TRANSFORMATION Purpose. The aim of the article is to improve the categorical apparatus of the investment sphere by distinguishing concepts that reflect the process of making investment decisions and clarifying the role of economic power in ensuring the investment attractiveness of the country. Methodology of research. The study is based on the use of the method of scientific abstraction, combining of which with a systemic approach allowed us to distinguish the concepts of «investment attractiveness», «investment potential», «investment climate» and «economic power». By applying the structural-functional method, the elements of economic power were identified and their connection with the concept of “state power” was demonstrated. The empirical basis of the study was UNCTAD reports on world investment. Findigs. The analysis of theoretical and methodological approaches used in domestic economic science in the study of factors affecting the formation of investment attractiveness of the national economy was carried out. It was found out that in economic discourse, such concepts as “investment attractiveness”, “investment potential”, “investment climate”, “economic power” coexist and are often used as synonyms. On the basis of the application of the subject-object approach to the study of economic phenomena and processes, a distinction was made between similar, although different in content, concepts that form the categorical apparatus of investment theory. The key factor of influence on the conditions of investment activity in a certain territory, and, accordingly, on the possibility of attracting foreign investments, is found to be the economic power. The latter is considered as the power of the state, which is manifested in the ability of the government to create laws and ensure their implementation, to conduct an effective tax policy, to establish the limits of freedom and necessity between economic entities, as well as to form the economic consciousness of the nation through ideological levers. The connection of these forms of manifestation of economic power with political power creates a basis for considering the strength of the state and its ability to implement control over economic resources within the national economy. On the basis of the analysis of global trends in international capital movement, the correlation between economic power and the state's ability to form investment potential and create a favourable investment climate for attracting foreign direct investment to its territory is demonstrated. Originality. It was established that the categories “investment potential” and “investment climate” reflect the objective side of investment activity, while the concept of “investment attractiveness” is a subjective reflection of the conditions and factors of the national economy that affect the expected profitability of investments. It is proven that the objective conditions of investment activity are formed under the influence of economic power, the basis of which is the power of the state. Practical value. Clarification of concepts that reflect the processes of investment decision-making is of important methodological and practical importance. On the one hand, this allows to establish cause-and-effect correlations between phenomena, and on the other hand, to form an effective system of economic policy levers aimed at forming the investment attractiveness of the national economy. Key words: investment attractiveness, investment climate, international capital flows, foreign investments, GDP, sustainable development, institutions of economic power, new configuration of economic power.
ІННОВАЦІЙНІ ПІДХОДИ ДО ЦІНОУТВОРЕННЯ ТА УПРАВЛІННЯ АСОРТИМЕНТОМ НА ОСНОВІ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ
Окрепкий Р.Б., Дудар В.Т. ІННОВАЦІЙНІ ПІДХОДИ ДО ЦІНОУТВОРЕННЯ ТА УПРАВЛІННЯ АСОРТИМЕНТОМ НА ОСНОВІ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ Мета. Дослідження впливу маркетингової цінової політики на управління товарним асортиментом у контексті цифровізації та обґрунтування доцільності впровадження штучного інтелекту у процеси ціноутворення для підвищення ефективності бізнес-операцій. Методика дослідження. У статті застосовано системний аналіз наукових джерел і практичних кейсів впровадження AI-рішень у ціноутворенні. Використано методи теоретичного узагальнення – для формування концептуальної моделі інтеграції AI у маркетингову цінову політику; порівняльний метод – для зіставлення традиційних і AI-орієнтованих підходів; статистичний та аналітичний методи – для інтерпретації кількісних даних про ефективність AI-прайсингу. Результати дослідження. Встановлено, що традиційні методи ціноутворення (витратний, конкурентний, ціннісний) характеризуються обмеженою адаптивністю до швидких змін ринкової кон’юнктури, що знижує їх ефективність. Запропоновано концепцію AI-ціноутворення, яка враховує поведінкові дані споживачів, динаміку попиту, дії конкурентів та сезонні чинники в режимі реального часу. Визначено основні функції цінової політики та роль Big Data у персоналізації цінових рішень. Наукова новизна результатів дослідження. Обґрунтовано інтеграційну модель маркетингової цінової політики з використанням AI-інструментів, яка забезпечує синхронізацію асортиментного управління, динамічного ціноутворення та поведінкової аналітики споживачів. Така модель дозволяє одночасно оптимізувати товарний портфель і коригувати цінові стратегії в реальному часі на основі потокових даних, прогнозної аналітики та кластеризації цільових сегментів. Інтеграція алгоритмів машинного навчання забезпечує глибоку індивідуалізацію комерційних пропозицій на рівні окремого споживача, підвищуючи точність цінових рішень, еластичність попиту та загальний рівень прибутковості підприємства. Практична значущість результатів дослідження. Основні висновки можуть бути використані компаніями для розробки адаптивних цінових стратегій, оптимізації управління асортиментом, підвищення прибутковості та вдосконалення маркетингової діяльності через персоналізацію пропозицій та оперативне реагування на зміни ринкової кон’юнктури. Ключові слова: маркетингова цінова політика, товарна політика, штучний інтелект, Big Data, динамічне ціноутворення, управління асортиментом, життєвий цикл товару, персоналізація цін. Okrepkyi R.B., Dudar V.T. INNOVATIVE APPROACHES TO PRICING AND ASSORTMENT MANAGEMENT BASED ON ARTIFICIAL INTELLIGENCE Purpose. The aim of the article is to study the impact of marketing pricing policy on product assortment management in the context of digitalization and to substantiate the feasibility of introducing artificial intelligence (AI) into pricing processes to improve business performance. Methodology of research. The article applies a systematic analysis of scientific sources and practical case studies of AI implementation in pricing. Theoretical generalization methods are used to develop a conceptual model for integrating AI into marketing pricing policy; the comparative method is applied to contrast traditional and AI-oriented approaches; statistical and analytical methods are employed to interpret quantitative data on the effectiveness of AI pricing. Findings. It has been established that traditional pricing methods (cost-based, competition-based, value-based) have limited adaptability to rapid changes in market conditions, reducing their effectiveness. The concept of AI pricing is proposed, which takes into account consumer behavioral data, demand dynamics, competitive actions, and seasonal factors in real time. The main functions of pricing policy and the role of Big Data in personalizing pricing decisions are identified. Originality. An integrated model of marketing pricing policy using AI tools has been developed, which ensures the synchronization of assortment management, dynamic pricing, and consumer behavioral analytics. This model allows you to simultaneously optimize your product portfolio and adjust pricing strategies in real time based on streaming data, predictive analytics, and target segment clustering. The integration of machine learning algorithms ensures deep individualization of commercial offers at the level of individual consumers, increasing the accuracy of pricing decisions, demand elasticity, and the overall profitability of the enterprise. Practical value. The main conclusions can be used by companies to develop adaptive pricing strategies, optimize assortment management, increase profitability, and improve marketing activities through personalized offers and prompt responses to changes in market conditions. Key words: marketing pricing policy, product policy, artificial intelligence, Big Data, dynamic pricing, assortment management, product life cycle, price personalization.
ПРОБЛЕМА ДОСТУПНОСТІ ПСИХОТЕМПОРАЛЬНИХ МАРКЕТИНГОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ У МАЛОМУ БІЗНЕСІ
Михайлов А.Р. ПРОБЛЕМА ДОСТУПНОСТІ ПСИХОТЕМПОРАЛЬНИХ МАРКЕТИНГОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ У МАЛОМУ БІЗНЕСІ Мета. Наукове обґрунтування та пошук практичних рішень щодо підвищення доступності психотемпоральних маркетингових досліджень у малому бізнесі України, а також визначення ефективних інструментів для їх застосування в умовах цифрової економіки. Методика дослідження. У роботі застосовано методи аналізу і синтезу сучасних наукових джерел, порівняльний аналіз інструментів маркетингових досліджень, метод експертних оцінок, а також емпіричні підходи – онлайн-опитування, аналіз цифрової аналітики та моделювання за SPIN-схемою інтерв’ювання. Використання прикладних методів дозволило отримати практичні дані про можливості впровадження психотемпоральних підходів у малих підприємствах. Результати дослідження. Доведено, що психотемпоральний маркетинг, заснований на врахуванні психологічних і часових особливостей поведінки споживачів, сприяє підвищенню ефективності комунікацій малого бізнесу. Визначено основні бар’єри його впровадження: висока вартість класичних нейромаркетингових досліджень, нестача спеціалізованих знань та обмежені ресурси підприємців. Водночас встановлено, що існує низка малобюджетних інструментів (цифрова аналітика, A/B-тестування, UX-аналітика, онлайн-опитування, співпраця з університетами), які можуть замінювати або імітувати повноцінні лабораторні методи. Практичні результати апробації на прикладі малого підприємства Step-Psy засвідчили покращення показників утримання уваги клієнтів, зростання тривалості сесій та зменшення відсотку відмов. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше систематизовано сучасні психотемпоральні інструменти, доступні малому бізнесу, та продемонстровано їхню інтеграцію у цифрове середовище підприємництва. Запропоновано концепцію демократизації маркетингових досліджень, що передбачає поступове впровадження спрощених, але ефективних методів нейромаркетингу та поведінкової економіки для малого та середнього бізнесу. Практична значущість результатів дослідження. Результати дослідження можуть бути використані підприємцями малого бізнесу для оптимізації маркетингових стратегій, підвищення рівня клієнтоорієнтованості та формування стійких конкурентних переваг. Вони також становлять інтерес для освітніх і наукових установ, які здійснюють підготовку спеціалістів у сфері маркетингу, а також для державних програм цифрової трансформації підприємництва. Ключові слова: психотемпоральний маркетинг, малий бізнес, цифрові інструменти, нейромаркетинг, поведінковий аналіз, клієнтоорієнтованість. Mykhailov A.R. THE PROBLEM OF ACCESSIBILITY OF PSYCHOTEMPORAL MARKETING RESEARCH IN SMALL BUSINESS Purpose. The aim of the article is to scientific substantiate and find practical solutions for improving the accessibility of psychotemporal marketing research in small businesses in Ukraine, as well as to identify effective tools for their application in the digital economy. Methodology of research. The work uses methods of analysis and synthesis of modern scientific sources, comparative analysis of marketing research tools, expert assessment methods, as well as empirical approaches – online surveys, digital analytics analysis, and modeling using the SPIN interviewing scheme. The use of applied methods made it possible to obtain practical data on the possibilities of implementing psychotemporal approaches in small enterprises. Findings. It has been proven that psychotemporal marketing, based on taking into account the psychological and temporal characteristics of consumer behavior, contributes to improving the effectiveness of small business communications. The main barriers to its implementation have been identified: the high cost of classical neuromarketing research, the lack of specialized knowledge, and the limited resources of entrepreneurs. At the same time, it has been established that there are a number of low-budget tools (digital analytics, A/B testing, UX analytics, online surveys, cooperation with universities) that can replace or imitate full-fledged laboratory methods. Practical results of testing on the example of the small enterprise Step-Psy showed an improvement in customer retention rates, an increase in session duration, and a decrease in the bounce rate. Originality. For the first time, modern psychotemporal tools available to small businesses have been systematized and their integration into the digital environment of entrepreneurship has been demonstrated. A concept of democratization of marketing research is proposed, which involves the gradual introduction of simplified but effective methods of neuromarketing and behavioral economics for SMEs. Practical value. The results of the study can be used by small business entrepreneurs to optimize marketing strategies, increase customer focus, and build sustainable competitive advantages. They are also of interest to educational and scientific institutions that train specialists in the field of marketing, as well as to government programs for the digital transformation of entrepreneurship. Key words: psychotemporal marketing, small business, digital tools, neuromarketing, behavioral analysis, customer focus.